Translation:Shulchan Aruch/Yoreh Deah/107

Contains two Seif.

The law regarding boiling eggs with something repulsive found in the dish.

1
One who boils many eggs in their shells should not remove them from the water they were boiled in until they cool down or until cold water is poured over them to cool them. Afterward, they may remove them because we are concerned that perhaps one of them contains a chick. If one had removed them before they cooled down, perhaps the one that remained with the others would contain a chick, and it would render them all prohibited, as there would not be sixty to nullify it.

Note: If one did not do so and instead poured them into a bowl, and if one of them was found to be treif, they all become prohibited because we are concerned that perhaps the treif one remained in the end, and there was not sixty to nullify it, thus prohibiting what is in the pot and rendering prohibited everything in the bowl. Also, concerning small fish, if a treif fish is found in a bowl, and one did not remove them all at once into the bowl, as there is a concern that perhaps the prohibition will remain in the end, some permit it in any case (Tur in the name of Rabbi Yehuda, Beit Yosef in the name of Rabbeinu Shimshon). Even according to the stringent opinion, they do not prohibit the utensils that were boiled in it since the utensil retains its status (Beit Yosef in the name of Semag and the Glosses of Maimonides).

2
A fly or similar repulsive things that a person detests found in a dish—discard it, and the dish is permitted because the removal of these damaged things does not render the dish prohibited.

Note: This is the simple custom, although some are stringent, the lenient view is the primary one (Beit Yosef who ruled like Rashba and Rokeach and Tur, Chapter 144). The custom should not be changed, and if one took with the ladle a treif fish from the pot or anything else that does not spoil, it is forbidden to return the ladle to the pot. If one did return it, one must nullify sixty times the amount from the pot against the prohibition, not against the entire ladle (his own words, as we do not say regarding utensils that a piece becomes a carcass). However, if there was a small amount of the dish with the prohibition on the ladle and it was returned to the pot, one must nullify sixty times against the small amount of the dish, as it has become a carcass in the ladle (Aruch HaShulchan, Chapter 27).

דין המבשל ביצה ודבר מיאוס הנמצא בתבשיל

ובו שני סעיפים:

סעיף א
המבשל ביצים הרבה בקליפתן לא יוציאם מהמים שנתבשלו בהם עד שיצטננו או יתן עליהם מים צוננים לצננם ואחר כך יוציאם משום דחיישינן שמא ימצא באחת מהן אפרוח ואם היה מוציא מהם קודם שיצטננו שמא היתה נשארת אותה שיש בה אפרוח עם האחרונות והיתה אוסרתן לפי שלא היה נשאר שם שישים לבטלו:


 * הגה: ואם לא עשה כן אלא עירה אותן לקערה ונמצא אחת מהן טרפה יש אוסרין הכל דחוששין שמא הטרפה נשאר לבסוף ולא היה ששים בקדרה לבטל ונאסר מה שבקדרה וחוזר ואוסר כל מה שבקערה (ב"י בשם סמ"ג ובארוך כלל כז) וכן בדגים קטנין שנמצא דג טמא בקערה ולא עירה כולם בפעם אחת אל תוך הקערה דאז יש לחוש שמא נשאר האיסור לבסוף ויש מתירין בכל ענין (טור בשם י"א) דלא מחזקינן איסור לומר דנשאר האיסור בלא שישים (בית יוסף בשם רבינו שמשון) וכן עיקר ואפילו לדעת האוסרים אין לאסור הכלים שנתבשלו בו דמעמידין הכלי על חזקתו (ב"י בשם סמ"ג והגהות מיימוני) :

סעיף ב
זבוב וכיוצא בו מדברים המאוסים שנפשו של אדם קצה בהם שנמצא בתבשיל זורקו והתבשיל מותר שאין פליטת דברים אלו הפגומים אוסרת. (ועיין ש"ך ס"ק ו):


 * הגה: וכן המנהג פשוט אע"ג דיש מחמירין דברי המקילין עיקר (ב"י שפסק כרשב"א ורוקח וטור סי' ק"ד) ואין לשנות המנהג ואם לקח עם הכף דג טמא מן הקדירה או שאר דבר שאינו פוגם אסור להחזיר הכף לקדרה ואם החזיר צריך שישים מן הקדרה נגד האיסור ולא נגד כל הכף (דברי עצמו דלא אמרינן גבי כלי חתיכה נעשית נבילה) . אבל אם היה מעט מן התבשיל עם האיסור בכף והוחזר לקדירה צריך שישים גם נגד מעט התבשיל דהרי נעשה נבילה בכף (ארוך כלל כ"ז) :