Translation:Shulchan Aruch/Orach Chaim/372

The Laws of Conjoining Living Spaces for Eruvs

דיני שתפי הדירות לערוב

Paragraph 1 - Roofs, yards, and karpefs are all considered one domain for objects that sit in them such that it is permitted to carry [the objects] between them. This is true even if the [objects belong to] many owners who did not make an eruv; it is permitted to carry from a yard to another yard or to a roof or to the top of a wall between them, or from a roof to another roof adjacent to it, even one higher than it, or from a roof to a karpef that is smaller than two seahs or is enclosed for dwelling purposes even if it is bigger than two seahs, or from an alley fixed with a stake or a beam, even with no eruv. Even if the residents of the yard made an eruv for themselves, as there are household objects in the yard, it is permitted to carry objects that sit in the yard to a different yard and we do not worry that one will carry also objects in the house to a different yard or to a roof or a karpef.

סעיף א - גגין וחצרות וקרפיפות, כלן רשות אחד הם לכלים ששבתו בתוכן שמתר לטלטלם מזה לזה, אפלו הם של בעלים הרבה ולא ערבו יחד, מתר לטלטל מחצר לחצר אחרת או לגג או לראש כתל שביניהם, ומגג לגג אחר הסמוך לו אפלו גבוה ממנו הרבה, ומהגג לקרפף שאינו יותר מסאתים או שהקף לדירה אפלו הוא יותר מסאתים, או למבוי שמתקן בלחי או קורה אפלו לא ערבו בו. ואף על פי שערבו בני חצר לעצמן, דשכיחי מאני דבתים בחצר, מתר לטלטל כלים ששבתו בחצר זו לחצר אחרת ולא חישינן שמא יטלטל גם כלים ששבתו בבית לחצר אחרת או לגג וקרפף.

Paragraph 2 - A karpef that is bigger than two seahs and not enclosed for dwelling is considered karmelit, and it is forbidden to carry from it to another karpef or to remove or bring in [objects] from one to another except for the distance of two amot into one karpef and two amot from the other.

סעיף ב - קרפף יתר על סאתים שלא הקף לדירה הוי כרמלית, ואסור לטלטל ממנו לקרפף אחר להכניס ולהוציא מזה לזה כי אם שתי אמות בזה ושתי אמות בזה.

Paragraph 3 - Two yards that want to make an eruv together in order to allow even objects in the house [to be carried to the other yard] do not need a new joint eruv. Rather, they can take an already made eruv and have one of the residents of the yard transfer it on behalf of everyone and give it to a house in the second yard. He can even bring his own bread, and everyone will be allowed. Rem"a: This assumes that the members of the yard made an eruv with him initially (the responsa of the Ros"h chapter 16), or that they need no eruv, as was explained in chapter 370 (Beit Yosef). This assumes that the second yard made an eruv for itself. The second yard doesn't need another bread; rather, the eruv that they made already can render them permitted.

סעיף ג - שתי חצרות שרוצות לערב יחד להתיר אף כלים ששבתו בבתים, אין צריכות ערוב אחר, אלא הערוב שעשו כבר יוליכנו אחד מבני החצר בשביל כלם ויתננו באחד מבתי חצר שניה, ואם ירצה יוליך שם אפלו פת משלו, וכלם מתרים. הגה: והוא שערבו בני חצרו עמו תחלה (תשובת הרא"ש סימן י"ו), או שאין צריכים לערב, כמו שנתבאר סימן ש"ע (בית יוסף). והוא שערבו בני החצר השניה לעצמה. ואין בני חצר השניה צריכים פת אחר, אלא הערוב שעשו כבר מתירן.

Paragraph 4 - Two yards cannot make an eruv unless there is an opening between them, or there is a window that is four tefachim by four tefachim and has part of it within ten tefachim of the ground. Then, if they want to make an eruv together, they can, and if they do not want to, they can make eruvin individually (''and see below chapter 386 paragraph 2 regarding how Jews who live in two or three places should make an eruv.

סעיף ד - אין שתי חצרות יכולות לערב יחד אלא אם כן יהא פתח ביניהם, או חלון שיש בו ארבעה טפחים על ארבעה טפחים ויהיה קצתו בתוך עשרה טפחים הנמוכה לארץ, ואז אם רצו מערבין יחד ואם רצו מערבין כל אחד לעצמו (ועין לקמן סימן שפ"ו סעיף ב′, ישראלים הדרים בשנים ושלשה מקומות כיצד יערבו).

Paragraph 5 - If there is a window between two houses, even one higher than ten [tefachim], they can make an eruv if they want. This is also true of an opening between the ground floor and the upper floor; even if it is higher than ten, they can make an eruv together, even if there is no ladder to climb through it. Rem"a: In any event, we require that it be four by four (Beit Yosef). If they made a grill in front of the window, it is no longer considered a window (the Magid chapter 3).

סעיף ה - חלון שבין שני בתים, אפלו הוא למעלה מעשרה, אם רצו מערבין יחד. והוא הדין לארבה שבין בית לעליה, שאפלו הוא למעלה מעשרה אם רצו מערבין יחד, ואפלו אין שם סלם לעלות בו. הגה: ''ומכל מקום בעינן שיהא רחבו ארבעה על ארבעה (בית יוסף). ואם עשו סריגה לפני החלון, בטל ליה מתורת חלון (המגיד פרק ג′).''

Paragraph 6 - If a house is between two yards and is open to both of them and made an eruv with both of them but the yards did not make an eruv with each other, they should not carry objects that rested in a house from one yard to another through the house in between them. If there is a ten-tefachim tall wall in between two yards, or if the land of one yard is five tefachim higher than the other and they made a wall to make it ten tall, they cannot make an eruv together. If the wall is ten tefachim tall for both of them and there are fruit on top, they can remove the fruits to either yard and put fruit that sat in the yard up and lower them to another yard, whether the wall is four [tefachim] wide or not. However, regarding fruits that sat in the house, if the wall is four wide it is forbidden to put them up on it or to take them down. If the wall is not four wide, it is permitted (as long as they don't transfer between the two as was said in chapter 346 paragraph 1). If the wall is ten tall for one yard and not ten tall for the other wall, like if the ground on one is higher than the other, the one for whom the wall is not ten tall can use the wall even for objects from the house, and the other one is forbidden to use the wall even for objects from the yard. This assumes that the wall is four wide, but if it is not four wide, it is permitted for both of them to use it even for objects from the house, even if they each made an individual eruv.

סעיף ו - בית שבין שתי חצרות והוא פתוח לשניהם וערב עם שתיהם אבל החצרות לא ערבו זה עם זה, אין לטלטל כלים ששבתו בבתים מחצר לחצר על ידי בית זה שביניהם. היה בין שתי חצרות כתל גבוה עשרה טפחים, או שהיה קרקעה של אחד מהחצרות גבוה מחברו חמשה טפחים ועשו עליו מחיצה חמשה להשלימו לעשרה, אין יכולים לערב יחד. ואם היה הכתל גבוה לשניהם עשרה והיו בראש פרות, בין שתי החצרות יכולים להורידם לחצרות וכן להעלות עליו מפרות ששבתו בחצרות ולהורידם ממנו לחצר אחרת, בין שהכתל רחב ארבעה או אינו רחב ארבעה. אבל פרות ששבתו בבית, אם הכתל רחב ארבעה אסור להעלות לו ולא להוריד ממנו, ואם אינו רחב ארבעה, מתר (ובלבד שלא יחליפו כדליעיל סימן שמ"ו סעיף א′). ואם היה הכתל גבוה לאחת מהחצרות עשרה ולשניה אינו גבוה עשרה, כגון שקרקעו של אחד גבוה משל חברו, מי שאינו גבוה לו עשרה מתר להשתמש בו אף בכלים ששבתו בבית, והשני אסור להשתמש בו אף בכלים ששבתו בחצר, והוא שיהא הכתל רחב ארבעה, אבל אם אינו רחב ארבעה מתר לשתיהן להשתמש בו אף מן הבתים, אפלו ערבה כל אחת לעצמה.

Paragraph 7 - If there is a breach in the wall, it is considered an opening is shorter than ten amot, as long as the opening does not constitute the majority [of the wall]. If it is broken more than ten [amot], [the two yards] are considered one yard and they need to make an eruv together. (How much more so if there is no ten-[tefachim] tall wall between them do they need to make an eruv together) (HaRav Rabeinu Yehonatan chapter Halon).

סעיף ז - נפרץ הכתל, עד עשר אמות הרי הוא כפתח, והוא שלא יהא נפרץ במלואו. ואם נפרץ ביותר מעשר, חשוב חצר אחת וצריכים לערב יחד. (וכל שכן אם אין ביניהם מחיצה גבוהה עשרה דצריכין לערב יחד) (הרב רבינו יהונתן פרק חלון).

Paragraph 8 - If there is a wall between two yards that is ten [tefachim] tall relative to both of them and one stood a four-wide ladder next to the wall and did the same thing in the other yard, even if the ladders are not opposite each other, if there are not three [tefachim] between them it is considered an opening. If they are offset more than three [tefachim], if the wall is four wide it is still considered an opening and if it is not four wide, it is not considered an opening. What ladder is this discussing? One with four rungs, but less than that does not [make an opening], unless its rungs and sides are heavy such that its weight gives it permanence. If the wall is only ten tall and one puts a ladder more than seven tefachim tall across four tefachim of the wall, this renders the wall permitted, whether to use it or to make an eruv [with the other side], because there are not three left until the top of the wall. If one cut a piece off from the top of the wall in order to make it less than ten tall and the piece cut off is four wide, this makes it an opening regarding making a joint eruv and regarding using the wall. If it is not four wide, it is not considered an opening for making a joint eruv and one cannot use the whole wall, and he can only use the place in which the height was lessened.

סעיף ח - כתל שבין שתי חצרות גבוה עשרה לשניהם, והעמיד אצל הכתל סלם רחב ארבעה וכן כנגדו בחצר השניה, אפלו אין הסלמות זה כנגד זה, אם אין ביניהם שלשה חשיבי כפתח, היו מפלגים זה מכנגד זה שלשה, אם הכתל רחב ארבעה עדין חשובים כפתח, ואם אינו רחב ארבעה לא חשיבי כפתח. באיזה סלם אמרו, כשיש בו ארבע שליבות, אבל פחות מכאן לא, אלא אם כן זרועותיו ושליבותיו כבדות, שאז כבדו קובעו. ואם אין הכתל גבוה אלא עשרה וזוקף סלם גבוה שבעה ומשהו במשך ארבעה אצל הכתל, מתירו בין להשתמש עליו בין לערב יחד, כיון שלא נשאר שלשה עד ראש הכתל. עקר חליא מראש הכתל למעטו מגבה עשרה, אם יש בה משך ארבעה, מהני בין לעשותו כפתח לערב יחד בין לענין שיכול להשתמש בכל הכתל, ואם אין בו ארבעה, אינו חשוב כפתח לערב יחד, וכן אינו מועיל להשתמש בכל הכתל, שאינו משתמש אלא כנגד המקום שנתמעט.

Paragraph 9 - If one built a platform next to the wall in order to render it less than ten [tefachim tall], if it runs along four [tefachim] of the wall and extends outwards four, it works for the whole wall, but it is not considered an opening for making an eruv [with both sides] until it reaches the top of the wall. If it is not four by four, it doesn't even allow someone to use the top of the wall adjacent to it.

סעיף ט - בנה אצטבא למטה אצל הכתל למעטו מגבה עשרה, אם יש בה ארבעה ארך במשך הכתל ובולטת ארבעה, מועיל להשתמש בכל הכתל, אבל אינו חשוב כפתח לערב יחד עד שיגיע לראש הכתל. ואם אין בה ארבעה על ארבעה, אינו מועיל אפלו להשתמש כנגדו.

Paragraph 10 - If one inverted a four-by-four basin of any height to reduce the height of the wall, it is permitted to use the wall adjacent to the lessening, as long as it the basin is fixed to the ground with plaster.

סעיף י - כפה ספל שיש בו ארבעה על ארבעה וגבוה כל שהוא ומעט בו גבהו מעשרה, מתר להשתמש כנגד המעוט, ובלבד שיחברנו בטיט.

Paragraph 11 - If one built a platform on top of the platform and the lower one is four by four or the lower one is not four by four but the top one is four by four, and there are not three tefachim between them, this allows one to use the top of wall, but it does not allow one to make an eruv between the two sides.

סעיף יא - בנה אצטבא על אצטבא, אם יש בתחתונה ארבעה על ארבעה או אם אין בה ארבעה על ארבעה ויש בעליונה ארבעה על ארבעה, ואין בין זו לזו שלשה טפחים, מהני להתיר להשתמש עליו, אבל לא מהני למהוי פתח לערב יחד.

Paragraph 12 - If a ledge emerging from the wall is four by four and one placed a ladder of any height against it, this allows the use of the top of the wall. This is assuming that the lowest rung is three [tefachim] above the ground and there are not three between any two rungs. The ladder must be placed against the ledge and not leaned near it. As long as the wall is not twenty tefachim tall, it is enough for there to be one ledge in the middle because it is not ten until the ledge and not ten from the ledge to the top of the wall. If it is twenty tall, two ledges are necessary, one in the first ten and one in the higher ten; if the the ledge was ten high, it would not be enough to have any ladder. The ledges must not be on top of each other because a ladder must connect them.

סעיף יב - זיז היוצא מן הכתל ויש בו ארבעה על ארבעה והניח עליו סלם כל שהוא, מועיל להתיר לו תשמיש הכתל, והוא שלא תהא שליבה התחתונה גבוהה מן הארץ שלשה ולא יהא בין שליבה לשליבה שלשה, והוא שיניח הסלם על גב הזיז, אבל סומכו אצלו לא. וכל זמן שאין גבוה הכתל עשרים טפחים די בזיז אחד שמניחו באמצע, שהרי אין גבוה עשרה עד הזיז ולא גבוה עשרה ממנו עד ראש הכתל. ואם הוא גבוה עשרים, צריך שני זיזין, אחד בתוך עשרה התחתונים ואחד למעלה ממנו בתוך עשרה העליונים, שאם היה הזיז גבוה עשרה לא סגי ליה בסלם כל שהוא, והוא שלא יהיו הזיזין זה כנגד זה שראוי להטיל סלם מזה לזה.

Paragraph 13 - If one put two ladders next to each other without four [tefachim] between them and he separated them such that there were four tefachim between them and filled that space with straw, this does not allow him to use the top of the wall or to make an eruv [with the other side], because the place of ascension is in the middle of the ladder and it is not possible to climb on straw. If he stood the ladder in the middle and put straw on the sides, it allows him to use the top of the wall and to make an eruv.

סעיף יג - העמיד שני סלמות זה בצד זה ולא היה בשניהם משך ארבעה, והרחיקם זה מזה כדי שיהא בשניהם ארבעה ומלא האויר שביניהם בקש, אינו מועיל לא להתירו להשתמש עליו ולא לערב יחד, שמקום מעמד הרגלים הוא באמצע הסלם ואין ראוי לעלות בקש. ואם העמיד הסלם באמצע והקש מן הצד, מהני בין להתירו להשתמש עליו בין לערב יחד.

Paragraph 14 - If the ladder is not four wide and one dug into the wall next to it to make it four wide, it is enough to make the incisions just until a height of ten [tefachim]. If there is no ladder and he just made rungs in the wall to climb, he must dig the whole height of the wall, and this allows using [the top of the wall] and making an eruv.

סעיף יד - אין הסלם רחב ארבעה וחקק אצלו בכתל להשלימו לארבעה, די לו שיחק בגבה עשרה. ואם לא העמיד סלם כלל אלא חקק בכתל כמין שליבות של סלם לעלות בו, צריך שיחק בכל גבה הכתל, ומועיל בין להתיר תשמיש בין לערב יחד.

Paragraph 15 - If there is a tree next to the wall and one made it into a ladder for the wall, [the two sides] can make one eruv if they wish. However, if there is an ashera as a ladder next to the wall, they cannot make one eruv because it is forbidden by the Torah to climb on it as it is forbidden to derive benefit from it. The Ros"h z"l wrote the opposite, namely that a tree does not work but an ashera does, assuming it is dry.

סעיף טו - היה אילן בצד הכתל ועשהו סלם לכתל, אם רצו מערבין אחד. אבל אם עשה אשרה סלם לכתל, אין מערבין אחד, מפני שאסור לעלות עליה מן התורה שהרי אסורה בהנאה. והרא"ש ז"ל כתב בהפך, דאילן אינו מועיל ואשרה מועלת, והוא שתהא יבשה.

Paragraph 16 - If there is a ditch separating two yards that is ten deep and four wide, the [two yards] cannot make an eruv together even if it is filled with straw and stubble if they did not nullfity it [i.e., say that they will not use it]. If it is filled with dirt and pebbles, even regular dirt that was not nullified, they need to make one eruv (and see above chapter 358 paragraph 2). Rem"a: And some say that if he filled it with fruit it is assumed to be nullified, because it is natural to make it into storage (Hagahot Oshr"i).

סעיף טז - חריץ שבין שתי חצרות עמק עשרה ורחב ארבעה, אין יכולין לערב יחד אפלו מלא תבן וקש כל זמן שלא בטלו. אם היה מלא עפר וצרורות, אפלו סתמא, שלא בטלו, צריכים לערב יחד (ועין לעיל סימן שנ"ח סעיף ב′). הגה: יש אומרים דאם מלאם בפרות סתמא בטלו לה, דדרכן לעשות שם אוצר (הגהות אשרי).

Paragraph 17 - If one put a board as a bridge from one side of the ditch to the other and it is four wide, it is considered an opening and they make an eruv together. If they want, they can make separate eruvs. Rem"a: This is the rule also if they filled it for four [tefachim] with something that nullifies it there (Beit Yosef). If he put a board parallel to the ditch for four tefachim, even if it is only a bit deep it is considered an opening because it reduces the width [of the ditch] to under four.

סעיף יז - נתן עליו נסר כמין גשר משפת החריץ אל שפתו, אם הוא רחב ארבע חשוב כפתח ומערבין אחד, ואם רצו מערבין שנים. הגה: והוא הדין אם מלאו ברחב ארבעה בדבר המבטלו שם (בית יוסף). ואם נתן הנסר לארך החריץ במשך ארבעה, אפלו אין בו אלא כל שהוא חשוב כפתח שהרי מעטו מארבעה.

Paragraph 18 - If the ditch is ten deep for one side but not ten deep for the other side or if it is equal on both sides, it is considered a wall.

סעיף יח - אם החריץ עמק לאחד עשרה ולשני אינו עמק עשרה או שהוא שוה לשניהם, דינו ככתל.

Paragraph 19 - If there is a heap of sheaves separating two yards and it is ten tall, each side makes a separate eruv. If its size was reduced to under ten during the week, they must make one eruv. As long as its height is not reduced it is forbidden for anyone to take from the sheaves on Shabbat in order to feed his animal. Even standing the animal there so that it will eat is forbidden, but he is allowed to block its path such that it can only go towards [the sheaves]. According to the Ros"h, it is even forbidden to take from the sheaves on a weekday or to actively place the animal there. This is restricted to a heap between two yards, but if there is a heap between two houses, one is permitted to actively feed his animal from it.

סעיף יט - גדיש של תבן שבין שתי חצרות, אם הוא גבוה עשרה, כל אחד מערב לעצמו, נתמעט בחל מעשרה, צריכים לערב ביחד. ובעוד שלא נתמעט אסור לשום אחד מהם לתן מן התבן לתוך קפתו בשבת להאכילה לבהמתו, ואפלו להעמידה שם כדי שתאכל אסור, אבל יכול לעמד בפניה כדי שלא יהא לה דרך לנטות אלא לשם. ולהרא"ש אפלו בחל אסור לתן ממנו לקפתו וכן להעמיד הבהמה בידים. במה דברים אמורים בגדיש שבין שתי חצרות, אבל גדיש שבין שני בתים מתר להאכיל לבהמתו ממנו בידים.


 * }