Translation:Shulchan Aruch/Orach Chaim/370

The Laws of Participating in an Eruv

דיני שתוף בערוב

Paragraph 1 - One who lives in a gatehouse, an exedra, or a patio in the yard does not render other members of the yard forbidden [to carry by his not having participated in the eruv], because these places are not considered dwellingplaces. However, one who lives in a straw shed, a cowshed, or a storehouse does render the others forbidden.

סעיף א - הדר בבית שער, אכסדרה ומרפסת שבחצר, אינו אוסר על בני החצר, שאינם חשובים דירה, אבל הדר בבית התבן, בבית העצים, בבית הבקר, ובבית האוצרות, אוסר.

Paragraph 2 - If a homeowner owns multiple houses in the yard and he rents or lends them to others but keeps in them things that cannot carried on Shabbat because of their weight or a prohibition, meaning that they are forbidden to carry even to use the place they occupy, the residents do not rend him forbidden because they are still considered guests. Therefore, it is permitted to carry from the houses to the yard even though they do not make an eruv. If the houses are not his, neither by purchase or by rent, even though they contain things that are forbidden to carry, they render each other forbidden. Rem"a: There are those who say that this only applies when they are the only residents of the yard, but when there are other residents who have an eruv, every individual must make an eruv (HaRav Rabbeinu Yonatan Chapter Keitzad Mishtatfin). If one rents a house from a non-Jew and then rents one of the residences to his friend and he initially rented without the intention to do such, it is as if the residence is his and he rented it to a friend. However, if he initially rented with this intention, they are considered to houses and it doesn't matter that one of them has possessive power over the other (Mahari"k Shoresh 48).

סעיף ב - בעל הבית שיש לו הרבה בתים בחצר והשאילן או השכירן לאחרים, ויש לו בכל אחד מהם דברים שאינם נטלים בשבת מחמת כבדן או מחמת אסור, שהם דברים שאסור לטלטלם אפלו לצרך מקומן, אין הדרים בהם אוסרים עליו לפי שנעשו כלם כאורחים אצלו, ולפיכך גם הם מתרים להוציא מבתיהם לחצר אף על פי שלא נתנו ערוב. ואם אין הבתים שלו, לא קנויות ולא שכורות, אף על פי שיש לו בהם דברים שאסור לטלטלם, אוסרים זה על זה. הגה: ''ויש אומרים דכל זה כשאין דיורים בחצר אלא הם, אבל כשיש דיורים אחרים ומוליכים ערובן אצלם, צריכין כל אחד לערב (הרב רבנו יונתן פרק כיצד משתתפין). אחד ששכר בית מן העובד כוכבים והשכיר אחד מן הבירה לחברו, אם מתחלה לא שכרה אדעתא דהכי, הוי לה כאלו הבירה שלו והשכיר אחד מן הבתים לחברו, אבל אם שכרה מתחלה אדעתא דהכי, הוה לה שני בתים ולא מהני אף על פי שיש לאחד מהם תפיסת יד בבית חברו (מהרי"ק שרש מ"ח).''

Paragraph 3 - If five groups resided in a hall and divided it up using walls, if they all pass through the other areas as there is only one exit to the yard and everyone must pass through it, only the two middle groups must make an eruv. All the other groups are considered the gates for them. If every group has an opening to the yard, Rem"a: or they do not pass through the other areas, but every group has an opening to a gate that is open to the yard (Beit Yosef), if the walls reach within three tefachim of the ceiling it is as every group occupies an independent room, even if the walls are made of cloth. If the residents of the yard put the eruv in a different house, every one of the groups [in the hall] must make an eruv. If they put the eruv in the hall, they do not need an eruv at all because they all live in that house, and the house in which the eruv is placed does not need to participate in the eruv. Similarly, if there are no other residents in the yard, they do not need an eruv. If the dividing walls do not reach the ceiling, if the residents of the yard put the eruv in a different house, one eruv for all five groups is sufficient. Rem"a: If some of them made walls and some didn't,  those who made walls are divided and those who didn't are joined together (the Magid chapter 4). If they occupy upper chambers, even if the residents of the yard put the eruv in the hall, every group must give an eruv. However, one who has an educator or a scribe in his home, or students who study from the rabbi and live in his house, each in his own room, even if all rooms are open to the yard and each student eats on sleeps in his own room, they do not render others forbidden [to carry].

סעיף ג - חמש חבורות ששבתו בטרקלין וחלקוהו במחצות, אם עוברים כלם זה על זה, שאין פתח פתוח לחצר אלא החיצון וכלם עוברין דרך עליו, אין צריכין לתן בערוב אלא שנים הפנימיים, וכל האחרים חשובים כבית שער להם. ואם היה לכל אחד פתח פתוח לחצר, הגה: או שאין עוברים זה על זה, רק כל אחד יש לו פתח פתוח לבית שער שלפניהם והבית שער פתוח לחצר (בית יוסף), אם המחצות מגיעות לתקרה בתוך שלשה טפחים דהוי כל אחד חדר בפני עצמו, אפלו הן של יריעות, אם בני החצר נותנים הערוב באחד משאר בתי החצר, צריך כל אחת ואחת מהחבורות שבטרקלין לתן ערוב, אבל אם נתנו הערוב בזה הטרקלין, אין צריכין לתן ערוב כלל, שכלם דרים בבית זה, ובית שמניחים בו הערוב אין צריך לתן ערוב, וכן אם אין דיורין אחרים בחצר, אינם צריכים ערוב. חלקוהו במחצות שאין נוגעות לתקרה, אם בני החצר נותנין ערובן באחד משאר בני החצר די בערוב אחד לכל החמש חבורות. הגה: אם מקצתן עשו מחצות ומקצתן לא עשו, אותן שעשו הם מחלקים ואותן שלא עשו הם משתפין (המגיד פרק ד′). ואם היו דיורין בעליות ממש, אפלו נתנו בני החצר הערוב בטרקלין, צריכה כל חבורה וחבורה לתת ערוב. אבל מי שיש לו מלמד או סופר בביתו, וכן תלמידים הלומדים בפני הרב ודרים בביתו כל אחד בחדרו, אפלו יש לכל אחד פתח פתוח לחצר ואוכל וישן בחדרו, אינם אוסרים.

Paragraph 4 - If the residents of a yard all eat on one table, even if each has his own house, they need no eruv because they are considered like the residents of one house. If they have to make an eruv with the residents of another yard, one eruv for all of them, one bread, is moved to the place where they make the eruv. If the eruv comes to them, they do not need to give part of the eruv according to the rules of a house in which the eruv is placed, because all of the houses are considered one house. Rem"a: Similarly, if many homeowners eat in one room, even each one on his own table, even though they sleep in individual rooms, they need one eruv for all of them; because there is no wall separating their eating places, they are treated like five groups who reside in a hall, etc. If a curtain is sometimes hung for privacy, it is not called a wall because it is not permanently there (Rabbeinu Yerucham part 15).

סעיף ד - אנשי חצר שהיו כלם אוכלים על שלחן אחד, אף על פי שכל אחד יש לו בית בפני עצמו, אינם צריכים ערוב, מפני שהם כאנשי בית אחד. ואם הצרכו לעשות ערוב עם אנשי חצר אחרת, ערוב אחת (לכלן) ופת אחד בלבד מוליכין לאותו מקום שמערבין עמו, ואם היה ערוב בא אצלם, אינם צריכים לתת ערוב כדין בית שמניחים בו ערוב, שכל אלו הבתים כבית אחד הם חשובים. הגה: ''וכן אם הרבה בעלי בתים אוכלים בחדר אחד כל אחד על שלחנו, אף על פי שכל אחד ישן בחדר בפני עצמו, ערוב אחד לכלם, הואיל ואין מחצה מפסקת בין מקום אכילתן הוי כחמשה ששבתו בטרקלין וכו′. ואף על פי שפורסין לפעמים וילון לפניהם לצניעות לא מקרי מחצה הואיל ולא הוי שם בקביעות (רבנו ירחם חלק ט"ו).''

Paragraph 5 - If one eats in one place and sleeps in another place, his place of eating is the main place and there is where he renders other forbidden [to carry if he doesn't participate in their eruv]. Therefore, brothers who eat at their father's home and sleep in their own homes do not render others forbidden. If he gives them bread and they eat in their homes, they render others forbidden. This is only true when the other residents of the yard make an eruv somewhere else, but if they make an eruv in one of the [brothers'] houses, or if there are no other residents in the yard, the [brothers] do not need an eruv.

סעיף ה - מי שאוכל במקום אחד וישן במקום אחר, מקום אכילתו הוא העקר ושם הוא אוסר. הלכך האחין שאוכלים בבית אביהם וישנים בבתיהם, אינם אוסרים, ואם נותן להם פרס ואוכלים בבתיהם, אוסרים. והני מלי כשנותנים בני שאר החצר ערובן במקום אחר, אבל אם היו בני שאר החצר נותנים הערוב באחד מבתים אלו, או שאין עמהם דיורים בחצר, אינם צריכים לערב.

Paragraph 6 - If someone has five wives and five slaves and each gets bread from him and eats in his own house, or if there is a student who receives food from his rabbi and eats in his own home, they do not render each other forbidden if there are no other residents of the yard or if the eruv is at one of their houses.

סעיף ו - מי שיש לו חמש נשים וחמשה עבדים מקבלים ממנו פרס וכל אחד אוכל בביתו, וכן תלמיד המקבל פרס מרבו ואוכל בביתו, אינם אוסרים זה על זה אם אין עמהם דיורין בחצר או אם הערוב בא אצלם.

Paragraph 7 - If there are ten houses, one inside the next and so on, and they all pass through the other houses and exit using the outermost one, the two innermost ones need to make an eruv and the rest do not as they are considered gatehouses.

סעיף ז - עשרה בתים זה לפנים מזה וכלם עוברים מזה לזה ויוצאים דרך החיצון לחצר שנים הפנימיים לבד צריכים לתן בערוב והשאר פטורים, שחשובים כלם כבית שער.

Paragraph 8 - If there is a guest in the yard, even one staying in his own house, who is not staying permanently but is there for thirty days or less, he does not render the other residents of the yard forbidden [to carry in the yard if he doesn't participate in the eruv], and they are permitted to carry between their houses and his house. Rem"a: This is true even if there are many guests and one host. This is only true when there is a permanent residents such that the guests are null in comparison to him, but the guests do render each other forbidden (Trumat HaDeshen chapter 76 from the Gemara page 70). And see below the end of chapter 391. (Regarding a non-Jew who stays as a guest, see below chapter 384.)

סעיף ח - המתארח בחצר, אפלו נתארח בבית בפני עצמו, אם לא נתארח דרך קבע אלא לשלשים יום או פחות, אינו אוסר על בני החצר והוא והם מתרים, בין בביתו בין בביתם, הגה: ''ואפלו אם האורחים רבים ובעל הבית אחד. ודוקא בדאיכא בעל הבית אחד קבוע דאז האורחים בטלים לגבה, אבל אורחים ביחד אוסרים זה על זה מיד (תרומת הדשן סימן ע"ו מגמרא דף ע′). ועין לקמן סוף סימן שצ"א (ואינו יהודי המתארח, עין לקמן סימן שפ"ד).''


 * }