Translation:Shulchan Aruch/Orach Chaim/1

Chapter 1: Laws of waking up in the morning

סימן א: דין השכמת הבוקר

Paragraph 1 — One should strengthen himself like a lion to get up in the morning to serve his Creator, so that it is he who awakens the dawn.

סעיף א — יתגבר כארי לעמוד בבוקר לעבודת בוראו, שיהא הוא מעורר השחר.

Paragraph 2 — One who arises to supplicate before his creator should aim for the hours when the heavenly watches are changing, which are at one-third of the night, and at the end of two-thirds of the night, and at the end of the night; for prayer which is offered at these times regarding the destruction [of the Temple] and regarding the exile is favorable.

סעיף ב — המשכים להתחנן לפני בוראו יכוין לשעות שמשתנות המשמרות, שהן בשליש הלילה ולסוף שני שלישי הלילה ולסוף הלילה, שהתפילה שיתפלל באותן השעות על החורבן ועל הגלות, רצויה.

Paragraph 3 — It is fitting for every person who has fear of Heaven to be anguished and concerned regarding the destruction of the Temple.

סעיף ג — ראוי לכל ירא שמים שיהא מיצר ודואג על חורבן בית המקדש.

Paragraph 4 — Better few supplications with concentration than much without concentration.

סעיף ד — טוב מעט תחנונים בכוונה, מהרבות בלא כוונה.

Paragraph 5 — It is good to recite the passage of the Binding (Genesis 22:1-19), the passage of the Manna (Exodus 16:4-36), the Ten Commandments (Exodus 20:2-13), and the passages of the burnt-offering (Leviticus 1:1-17), tribute-offering (Leviticus 2:1-13), peace-offering (Leviticus 3:1-17), sin-offering (Vayikra 4:27-35), and guilt-offering.

סעיף ה — טוב לומר פ' העקדה (בראשית כב, א-יט) ופ' המן ועשרת הדברות ופ' עולה (ויקרא א, א-יז) ומנחה (ויקרא ב, א-יג) ושלמים (ויקרא ג, א-יז) וחטאת (ויקרא ד, א) ואשם.

Paragraph 6 — One should not recite the passages of the sacrifices except by day. (See below, section 47, paragraph 13)

סעיף ו — פרשיות הקרבנות לא יאמר אלא ביום (וע"ל סי' מ"ז סעיף י"ג).

Paragraph 7 — When one finishes the passage of the burnt-offering, he should say: "May it be [Your] will that this should be considered and accepted as if I had brought a burnt-offering." He should say similarly after the passages of the tribute-offering and the peace-offering, because they are offered voluntarily.

סעיף ז — כשיסיים פרשת העולה יאמר: יר"מ שיהיה זה חשוב ומקובל כאילו הקרבתי עולה, וכך יאמר אחר פ' המנחה והשלמים, מפני שהם באים נדבה.

Paragraph 8 — One should recite along with the sacrifice passages the verse: "And he shall slaughter it on the side of the altar northward before the Lord...." (Leviticus 1:11).

סעיף ח — יאמר עם הקרבנות פסוק: ושחט אותו, על ירך המזבח צפונה לפני ה' (ויקרא, א, יא).

Paragraph 9 — Some have the custom to say the passage of the Laver (Exodus 30:17-21), and afterwards the passage of the removal of the ashes (Leviticus 6:1-6), and afterwards the passage of the continual-offering (Numbers 28:1-8), and afterwards the passage of the Incense Altar (Exodus 30:7-10) and the passage of the spices of the Incense and its preparation (Exodus 30:34-36).

סעיף ט — יש נוהגין לומר פרשת הכיור (שמות ל, יז-כא) ואח"כ פרשת תרומת הדשן (ויקרא ו, א-ו) ואח"כ פ' התמיד (במדבר כח, א-ח) ואח"כ פרשת מזבח מקטר קטורת (שמות ל, ז-י) ופרשת סמני הקטורת ועשייתו (שמות ל, לד-לו).


 * }

שולחן ערוך אורח חיים א