Translation:Ben Ish Chai/Year One/Bereishit

הלכות שנה ראשונה – פרשת בראשית – הלכות ציצית

Preface/פתיחה
"And Hashem-Elohim made for Adam and his wife honorable garments from [animal] hides, and dressed them." Behold it is known, what Rabbeinu the Arizal wrote regarding the garments of Adam haRishon. Before the chet ["sin," lit. missing-the-mark], there were ketonet ohr/garments of light from the Chashmal and when he sinned he lost those clothings of Chashmal which are 378 lights, gematria of chashmal, and He made him a different clothing from klipat nogah which are the ketonet `or/garments of hide, as mentioned in Etz Chayim Shaar 106 Amud 4, q.v., also the Arizal wrote in Sha`ar Hakavanot regarding the the intentions in the [morning blessing] "malbish `arumim/Who dresses the bare," that the clothing of a man is from kedushah/holiness, and through transgressions that one does he causes the klipot to have a grip on the garments, and behold the garments have an ohr hamakif ["surrounding light;" aura] outside them as known, because there is an inner light inside included which is included in the body, and the clothings surrounds the body and over the clothing are the orot hamakifim and they stand outside the garments, and for each and every garment there is an aspect of ohr makif according to its value, and there is nothing that pushes off the klipot as much as ohr makif, since the klipot have no ability to feed from and take grip on the ohr hamakif, and therefore it stands outside and he has no fear of the klipot etc., see there.

ויעש ה' אלהים לאדם ולאשתו כתנות עור וילבשם, הנה ידוע מ"ש רבינו האר"י ז"ל בענין הלבושים דאדה"ר קודם החטא היו כתנות אור מן החשמ"ל וכשחטא הפסיד אותם הלבושים דחשמ"ל שהם שע"ח נהורין כמנין חשמ"ל, ועשה לו מלבוש אחד מקליפת נגה והם כתנת עור וכנז' בעץ חיים שער ק"ן ע"ד יע"ש, גם כתב האריז"ל בשער הכונות בכונת מלביש ערומים, דמלבוש האדם הוא מן הקדושה וע"י עבירות שעושה גורם שיתאחזו הקליפות במלבושיו, והנה המלבושים יש בהם אור המקיף מחוץ להם כנודע כי יש אור פנימי בפנים ונכלל בתוך הגוף, והמלבוש סובב את הגוף ועל המלבוש הם האורות המקיפים ועומדים מחוץ המלבושים, ולכל לבוש ולבוש יש בחינת אור מקיף כפי ערכו, ואין לך דבר שדוחה את הקליפות כמו אור מקיף, לפי שאין יכולת בקליפות לינק ולהתאחז באור המקיף, ולכן הוא עומד בחוץ ואין לו פחד מהקליפות וכו' יע"ש:

And behold by this is understood the jealousy of the nachash/serpent who was jealous of Adam Harishon before the chet and provoked him to make him stumble, because he was jealous of his ketonet ohr since he saw he had a great ohr makif around him according to the value of the ketonet ohr, and he had no grip on the ohr makif, in the sod/secret, and the nachash was `arum/bare as it says, and therefore he provoked him to make him stumble and he caused that the ketonet ohr be removed from him and for `or to be instead of ohr, as it is written, "Vaya`as Hashem Elohim le'adam ve'ishto kotnot `ohr vayalbishem/And Hashem Elohim made for Adam and for his wife garments of skins, and clothed them," and they said in the Holy Zohar that serpent skin clung to him, and with this I explained the remez of the scripture in the word "vayalbishem," reading it as "vai levusham/Woe for their clothing!", it was the serpent skin; it was "vai" because it clung to them, which was all due to the chet, and it seems to me, bsd, the the difference between "ohr" and "`or" is a gematria of 69, gematria of yagon/grief, and it is known that grief is from the side of the sitra achra as is known is the intention in vehaser mimenu yagon ve'anachah which is the force of impurity aliased yagon and the force of impurity aliased anachah, as mentioned in the siddur of the Rashash z"l, and therefore we find that evyon/impoverished and yagon are the same gematria, because someone who becomes evyon of mitzvot, yagon clings to him, as the two letters aleft-vet become gimel, and then the letters of evyon become the letters of yagon, but in the future when the tikkun/perfection is completed the yagon will be removed completely and then the count of yagon will be missing from the letter `ayin of `or/skin, and what will remain is aleph, and then there will be the reunion of ohr/light as the crown returns to its old place: What follows from the above is that the chitzonim ["outside;" forces that are outside of kedushah] have no grip on the ohr hamakif, which is why the serpent was jealous of Adam Harishon because of his ohr hamakif which he was bare of since he had no grip on it, behold from this is understood bsd the reason that the mitzvah of tzitzit is effective in remembering the mitzvot of Hashem as it is written, "u're'item oto u'zechartem et kol mitzvot Hashem/and you shall see it and remember all the mitzvot of Hashem". The reason is the tzitzit are aspect of ohr makif as Rabeinu the Arizal wrote, and therefore it has power to repel the klipot and since it repels the klipot therefore it aids memory, for it is known what Rabeinu z"l wrote in the Kavanot regarding the secret of the garments that a man wears, that it is necessary to be careful to not put on two garments simultaneously, and doing so breeds forgetfulness, and the secret of the thing is that each garment has an aspect of ohr hamakif, and nothings repels the klipot like the ohr hamakif, since they are unable to feed from them and grip them, and therefore one who joins two garments and dons them together does not leave a space for the ohr hamakif to enter between the two garments to surround each garment, and thereby the klipot are not repelled from there, and it is known that forgetfulness does not happen except because of the klipot, because memory is from the side of kedushah in the sod of "ein shikhechah lifnei kise kevodekha/nothing is forgotten before Your throne of glory," end quote, q.v.. And from this it is understood the beautiful reason why the tzitzit because it is the aspect of ohr makif therefore it has power to push off the klipot and thereby forgetfulness is repelled and memory dominates, by one's seeing and remembering the mitzvot of Hashem, because by seeing it, via the contemplations related to it the illumination of the ohr hamakif is stimulated which is the sod of the tzitzit. And therefore tzitzit is gematria "beit ya`akov", of which we say "beit ya`akov lekhu ve nelekhah be'ohr Hashem/House of Ya`akov go and let us walk in the light of Hashem", because the grip of the ohr hamakif which is the sod of tzitzit is only for Yisrael who are the Beit Ya`akov, and on this we say "va'esa etchem `al kanfei nesharim/And I shall lift you up on wings of eagles..." but when the tikkun is finished "...ve'avi etchem elai/and I shall bring you to Me," i.e. you will perceive everthying, even regarding the tallit; [also] elai is spelled el-yud (to the yud) which is the sod of chokhmah.

והנה בזה מובן קנאת הנחש שנתקנא באדה"ר קודם החטא ונתגרה בו להחטיאו, כי נתקנא מכתונת אור שלו שראה שיש עליו אור מקיף גדול כפי ערך הכתונת אור, והוא אין לו אחיזה באור מקיף בסוד והנחש היה ערום כנודע, ולכן נתגרה בו והחטיאו וגרם להעביר מעליו כתונת אור והיה עור במקום אור, כמ"ש ויעש ה' אלהים לאדם ולאשתו כתנות עור וילבשם, ואמרו בזוה"ק שדבק בו משכא דחווייא, ובזה פרשתי רמז הכתוב בתיבת וילבשם קרי בה וי לבשם, הוא משכא דחווייא וי היה שדבק בם שכל זה היה מחמת החטא, ונ"ל בס"ד ההפרש בין אור לעור הוא מספר ס"ט כמנין יגון, וידוע כי יגון הוא מצד סט"א כידוע בכונת והסר ממנו יגון ואנחה שהוא יגון פלוני, אנחה פלונית, כנז' בסידור רבינו הרש"ש ז"ל, ולכן תמצא כי אביון ויגון מספר אחד כי הנעשה אביון מן המצות דבק בו יגון דשני אותיות א"ב יהיו ג' ואז אותיות אביון נעשו אותיות יגון, אבל לעתיד בשלימות התיקון יוסר היגון לגמרי ואז יחסר מספר יגון מן אות ע' דעור וישאר אות א' ואז יהיה צירוף אור שתחזור עטרה ליושנה: ולפי האמור דאין אחיזה לחיצונים באור המקיף, דלכך נתקנא הנחש באדה"ר בעבור אוה"מ שהוא היה ערום ממנו שאין לו אחיזה בו, הנה בזה מובן בס"ד הטעם שמצות ציצית מסוגלת לזכור את מצות ה' כדכתיב וראיתם אותו וזכרתם את כל מצות ה' והוא כי הציצית הוא בחינת אור מקיף כמ"ש רבינו האר"י ז"ל, ולכך יש בו כח לדחות את הקליפות וכיון דדוחה את הקליפות לכך מועיל לזכירה, דידוע מ"ש רז"ל בשער הכונות בסוד המלבושים שלובש האדם שצריך להזהר שלא ילבש ב' מלבושים בבת אחת והעושה כן קשה לשכחה, וסוד הדבר כי לכל לבוש יש בחינת או"מ, ואין דבר שדוחה הקליפות כמו אוה"מ, לפי שאין להם יכולת לינק ולהתאחז בו, ונמצא כי המחבר שני לבושיו ולובשם ביחד אינו מניח מקום לאוה"מ ליכנס תוך שני המלבושים ולהקיף בין כל לבוש ולבוש ועי"כ אין הקליפות נדחות משם, ונודע שאין השכחה מצויה אלא מחמת הקליפות כי הזכירה היא מצד הקדושה בסוד ואין שכחה לפני כסא כבודך עכ"ל יע"ש, ובזה מובן הטעם שפיר דהציצית כיון דהוא בחי' או"מ יש בו כח לדחות הקליפות וממילא תדחה השכחה ותתגבר הזכירה, בראייתו לזכור מצות ה' כי בראייתו ע"י הכונות השייכים לזה תתעורר הארת אוה"מ שה"ס הציצית: ולכן תמצא ציצית מספר בית יעקב, ולז"א בית יעקב לכו ונלכה באור ה' כי אחיזה באוה"מ שה"ס הציצית אינו אלא לישראל שהם בית יעקב, ולז"א ואשא אתכם על כנפי נשרים והוא כי נשרים מספר ציצית, וכל זה לעת עתה שאין לנו השגה בטלית עצמו אלא רק בציציות שהם הכנפים, אבל בגמר התיקון אביא אתכם אלי שתשיגו הכל גם בבחינת הטלית, גם אלי אל יו"ד שה"ס חכמה:

א
Before saying the berachah/blessing and wrapping [yourself in the tzitzit] direct your thoughts to fulfill the positive commandment to wear tzitzit that are fringed according to halakhah, as it says "And they shall make for themselves fringes on the wings of their garments." , which is a positive time bound commandment. And be means of this kavanah/intention there will be power in his preparation in the berachah to raise the mayin nukvin and to draw down the mochin as Rabbeinu haRashash wrote in Nahar Shalom, and therefore it is good to say with his mouth before the berakhah "Leshem yichud kudsha brikh hu ushekhinteh/For the unification of the Holy Blessed One and His Shekhinah" etc. "Hareini muchan lilvosh tzitzit metzuyetzet kehalakhah kemo shetzivanu Hashem Eloheinu 'Ve'asu lehem tzitzit `al kanfei bigdeihem kedei la`asot nachat ruach leyotzreinu/I declare myself ready to don tzitzit fringed according to halakhah as Hashem Eloheinu commanded us 'And they shall make for themselves fringes on the wings of their garments'" in order to bring satisfaction to our Designer etc. And also he needs to have kavanah at the time of wrapping in them that Hakadosh Barukh Hu commanded us to wrap in them in order that we remember all His mitvot, to perform them, and the Acharonim z"l have written that whoever does not do so, of him is said, "va'tehi yir'atam oti mitzvat anashim melumdah/Their fear of Me was like commandments of men done by rote."

קודם שיברך ויתעטף יכוין לקיים מ"ע ללבוש ציצית מצויצת כהלכתו שנאמר ועשו להם ציצית על כנפי בגדיהם והיא מ"ע שהז"ג, וע"י כונת הכונה זו אז יהיה כח בהכנתו בברכה להעלות מ"ן ולהמשיך המוחין כמ"ש רבינו הרש"ש בנה"ש, ולכן טוב לומר בפיו קודם הברכה ליקבה"ו וכו' הריני מוכן ללבוש ציצית מצויצת כהלכה כמו שצונו ה' אלהינו ועשו להם ציצית על כנפי בגדיהם כדי לעשות נ"ר ליוצרינו וכו', וגם צריך לכוין בעת שמתעטף בו שצונו הקב"ה להתעטף בו כדי שנזכור כל מצותיו לעשותם, וכתבו האחרונים ז"ל מי שאינו עושה כך עליו נאמר ותהי יראתם אותי מצות אנשים מלומדה:

ב
One should say the berachah "lehit`atef betzitzit" with a shva under the beit, not a patach [i.e. betzitzit and not batzitzit], and it is necessary to direct intention during the berachah over the tallit gadol/large tallit to exempt the tallit katan/small tallit that is on him that he did not remove during the night, because there is a svara/rationale that one might need to say a berakhah on the tallit katan in the morning, but because of safek berakhot lehakel [if doubtful of a berakhah, be lenient] we do not say it. And I wrote in my holy sefer Mekabtziel that if one makes that kavanah then it applies to the other, and it is not necessary to handle the tallit katan at the time of the berakhah also according to the opinion of Maran z"l, and therefore since forgetfulness happens with people and they wander and do not have kavanah sometimes, therefore it is proper to accustom oneself to add the nusach/phrasing "leshem yichud kusha brikh hu u'shekhinteh.." mentioned above, as well as these words, "Hareinu muhcan levarekh `al `atifat hatalit ketikun chazal/I declare myself ready to say the berakhah on wrapping in a tallit as our Sages ordained," and "hareini mechavin liftor bavrakhah zu gam hatalit katan she`alai''/I declare that I intend to exempt with this berakhah also the tallit katan that is on me."

יברך להתעטף בציצית בשב"א תחת בי"ת ולא בפת"ח, וצריך לכוין בברכת הטלית גדול לפטור טלית קטן שעליו שלא פשטו בלילה, משום דאיכא דס"ל שצריך לברך על ט"ק בבוקר, ומשום ספק ברכות להקל אין מברכים, וכתבתי בסה"ק מקבציאל דאם יכוין בכך סגי בהכי ואין צריך למשמש בט"ק בשעת ברכה גם לדעת מרן ז"ל, ועל כן כיון שהשכחה מצויה באדם ומשתלי ולא מכוין לפעמים, לכך נכון שירגיל עצמו להוסיף בנוסח ליקה"ו הנז"ל עוד דברים אלו והריני מוכן לברך על עטיפת הטלית כתיקון חז"ל, והריני מכוין לפטור בברכה זו גם הטלית קטן שעלי:

ג
Before saying the berakhah one should see and check the strings of the tzitzit that they should have no missing part that disqualifies, and also separate the tzitzit by hand so that they not be tangled. And only on Shabbat he should not distangle them but only check them. Also further one should be careful to check each day and look at the strings at the top at the foundation at the hole, because if even one is severed there they are is disqualified. And in a pressing time, when he is late to come or the tzibur/congregation is waiting for him to do petichat haheichal/opening the ark or to read the Torah he can rely on on a chazakah and not check that time. And likewise one who is traveling and unable to repair, the Acharonim have written that one could rely on a chazakah and not check.

קודם שיברך יעיין ויבדוק בחוטי הציצית שלא יהיה בהם חסרון הפוסל, וגם יפריד הציציות בידיו שלא יהיו החוטין מסובכין זב"ז, ורק בשבת לא יפריד אלא יבדקם בלבד, וגם עוד יזהר בכל יום לבדוק ולעיין החוטים למעלה בקרן במקום הנקב, שאם נפסק שם אפילו חוט אחד פסול, ובשעת הדחק שאיחר לבא או שהציבור ממתינין עליו לעשות פתיחת ההיכל או לקרא בתורה יוכל לסמוך אחזקה ולא יבדוק באותה הפעם, וכן מי שהולך בדרך ואין בידו לתקן, כתבו האחרונים שיש לסמוך על החזקה ולא יבדוק:

ד
Also one should be careful to check the tallit katan beforehand, and in this also his wife should help him in the mitzvah, that she should be careful to check the tallit katan when she summons the clothes for her husband to change them, and she should be careful likewise the separate the strings because due to washing they will certainly be tangled, and then she will get reward for the mitzvah to save her husband from a prohibition, because sometimes a man is panicked to don clothes and does not check. But nonetheless he should not rely on his wife, but check and afterwards say the berakhah.

גם טלית קטן יזהר לבדקו קודם, ובזה תהיה גם אשתו מסייעת במצוה שתהיה זהירה לבדוק טלית קטן בעת שמזמנת הבגדים לבעלה להחליפם, ותזהר ג"כ להפריד החוטין כי מחמת כבוס ודאי יהיו מסובכים זב"ז, ואז תטול שכר בזו המצוה להציל בעלה מן האיסור, שלפעמים האיש בהול ללבוש בגדיו ואינו בודק, אך עכ"ז הוא לא יסמוך על אשתו אלא יבדוק ואח"כ יברך:

ה
The order of wrapping in the tallit gadol is as follows. After finishing the berekhah wrap only your head with it, and not like those who are overwise and wrap their entire bodies initially, because we only have the words of Rabeinu the Arizal. And after you have wrapped your head let the four wings go down the shoulders towards your front, two to the right and two to the left. Then first grab the two on the right and cast them behind you to the left, so that they be wrapped around your neck over your left shoulder to the back, while the two left ones remain hanging in front of you, and wait the short time length of walking four amot or slightly less, then follow by sending the left ones also behind you to the left, so that now all four corners are hanging behind you together on the left, and wait the time of walking four amot and then let the tallit that is wrapped around your neck go down over all your body. And now you will be wrapped in it, your head and body together. Such is the way it is detailed in Sefer Hakavanot, drush hatzitzit perek 1, and as the Rav El"Y [? ] z"l beautifully explained on daf 107 amud 4, and likewise explicitly stated in the siddur of Rabeinu haRashash z"l. And what he wrote that one should wait between throwing the two right ones and the two left ones, a time length of walking 4 amot, is not explained explicitly in the words of Rabeinu z"l and in the words of the Rashash z"l, but because it is explained there that it is necessary to do kavanot in that part by itself, and kavanot in the other part by itself, thus the throwing of the the first two while the two left ones are still hanging in front has a matter to it by itself.  And we do not make these kavanot, therefore it suffices for us to wait the time of walking four amot, in order to fulfill the precept of this matter, and as written "`eder `eder levado/each flock by itself... and put a space between one flock and the other." .

סדר עטיפת הטלית גדול הוא כך, אחר סיום הברכה תעטף בו ראשך בלבד, ולא כאותם המתחכמים לעטף בו כל גופם מתחלה דאין לנו אלא דברי רבינו האר"י ז"ל, ואחר שעטפת בו ראשך יהיו הד' כנפות יורדין על הכתפיים לצד פנים, שנים על צד ימין, ושנים על צד שמאל, אז תאחז תחלה בשנים שלצד ימין ותשליכם לאחוריך לצד שמאל, שיהיו כרוכים סביב צואריך על כתף השמאלי לאחור ושתיים השמאליים ישארו תלויים נגד פניך, ותמתין מעט שעור מהלך ד' אומות או פחות מעט, ותחזור ותשליך אותם השנים השמאליים ג"כ לאחוריך לצד שמאל, באופן שעתה נעשו כל הד' כנפות תלויים לאחוריך ביחד בצד שמאל, ותמתין שיעור מהלך ד' אמות ואז תוריד הטלית הכרוך בצוארך על כל גופך, ועתה תהיה מעוטף בו ראשך וגופך ביחד, כן מפורש בספר הכוונות דרוש הציצית פרק א' וכמו שדקדק יפה הרב אל"י ז"ל דף ק"ז ע"ד וכן מפורש להדיא בסידור רבינו הרש"ש ז"ל, ומ"ש שישהה בין השלכת שתים הימניים להשלכת שתיים השמאליים שיעור הלוך ד' אמות, זה לא נתפרש להדיא בדברי רז"ל ובדבר הרש"ש ז"ל, אך הואיל ונתפרש שם שצריך לכוין בזה כונות בפ"ע, ובזה כונות בפ"ע דהשלכת השתים תחלה בעוד שהשתים השמאלים עודם תלוים לצד פנים יש בזה ענין בפ"ע, ואנחנו אין אנחנו מכוונים בכונות האלו, לכך די לנו שנשהה הילוך ד' אמות, כדי לקיים ההוראה של מעשה זו, וכמ"ש עדר עדר לבדו וריוח תשימו בין עדר ובין עדר:

ו
The tallit gadol and tallit katan, in either case say the berakhah standing. And the custom of Rabeinu the Arizal is that he also wrap his head first with the tallit katan, and afterwards let it down on his body, and therefore he would say a berakhah of "lehit`atef" for the tallit katan. And whoever does this, it is good, however whoever does not wrap his head but immediately lets it down over his body and dons it, should say the berakhah `al mitzvat tzitzi" and not say "lehit`atef."

בין בט"ג ובין בט"ק יברך מעומד, ומנהג רבינו האר"י ז"ל שגם ט"ק היה תחלה מעטף בו ראשו, ואח"כ מוריד אותו על גופו, ולפיכך היה מברך על ט"ק להתעטף, וכל אדם אם יעשה כן הנה מה טוב, אך מי שאינו מעטף בו ראשו אלא תכף מורידו על גופו ולובשו, יברך על מצות ציצית ולא יברך להתעטף:

ז
One who dons a new tallit should say the berekhah "shehechiyanu" after the berakhah of "lehit`atef," but for a tallit katan we do not say "shehechiyanu" because the common way is not to make it of valuable material so that he rejoice in it, but if one makes it from a valuable material that he rejoices in, he should say shehechiyanu.

הלובש טלית חדש יברך שהחיינו אחר ברכת להתעטף, וטלית קטן אין מברכין שהחיינו דאין דרך לעשותו מדבר חשוב שיהיה שמח בו, ואם עשאו מדבר חשוב שהוא שמח בו יברך שהחיינו:

ח
One need not bother to make some sign on the tallit to always place one side of the tallit on his head and not the other way, as some are accustomed to do and make a sign, because it is explicit in the words of the Arizal that we need not bother, and therefore one can don it as it comes to him.

אין להקפיד להניח סימן בטלית לשים תמיד צד אחד של הטלית על הראש ולא יהפך, כמו שיש נוהגים להקפיד בכך ולעשות סימן, כי מפורש בדברי רבינו האר"י ז"ל דאין להקפיד על כך וילבוש כאשר יזדמן לו:

ט
One should be careful to never remove the tallit katan from him at any time, neither during sleep, neither during marital relations, but only when he enters the bathhouse remove it, or when he enters the toilet room and he has no outer garment on him covering the tallit katan, then he should cover and conceal the tzitzit on it so they not hang openly.

יזהר שלא יסיר הט"ק מעליו בשום זמן, הן בעת שינה. הן בעת תשמיש המטה, ורק כשיכנס למרחץ יסירנו ואם נכנס לבית הכסא ואין עליו בגד עליון המכסה את ט"ק, אז יכסה ויצניע הציציות שבו שלא יהיו תלויים להדיא בגילוי:

י
If he removed the tallit gadol in order to enter the toilet room or for some other business with the intention of putting it back on immediately, he need not say the blessing over it again. Even though Maran z"l reasons that one should recite it, we maintain "safek berakhot lehakel/if in doubt, do not recite a berakhah," and even against the reasoning of Maran z"l. This too is the rule with the tallit katan if he removed in to go in to immerse [in a mikvah], he should not say a berakhah when he dons it when he goes out, due to safek berakhot lehakel, and even though it is explicitly stated in Sefer Hakavanot of Rabeinu the Arizal that his practice was to say the berakhah on the tallit katan after immersion, and we do not say that safek berakhot takes precedence over Rabeinu the Arizal, anyhow it could be said that Rabeinu the Arizal is different, because he would linger in the immersion and do many kavanot, so that some hesech da`at/diversion of mind is made. However if he removes it in order to enter the bath where he will stay long, it is preferable to say the berakhah as the Arizal did. This is what I brought up in my holy book Mekabtzi`el. But if he changes his clothes and dons a different tallit katan, even if he dons it immediately after removing the first one, he should say the berakhah on the new one, an this too is the rule with a tallit gadol if he removes the one that is on him and dons a different tallit gadol, he should say the berakhah on the second one.

אם פשט ט"ג כדי ליכנס לבית הכסא, או בשביל עסק אחר על דעת לחזור וללבשו מיד, אין צריך לברך עליו שנית ואע"ג דמרן ז"ל ס"ל לברך, קי"ל ספק ברכות להקל ואפילו נגד סברת מרן ז"ל, וכן ה"ה בט"ק אם פושטו להכנס לטבילה לא יברך כשלובשו בעת שיצא, משום ספק ברכות ואע"ג דמפורש בספר הכונות דרבינו האר"י ז"ל היה מנהגו לברך על ט"ק אחר טבילה, ואין אומרים ספק ברכות כנגד רבינו האר"י ז"ל, מ"מ י"ל שאני רבינו האר"י ז"ל שהיה מתעכב בטבילה ועושה בה כונות הרבה, ונעשה הסח דעת טפי, מיהו אם פושטו כדי ליכנס למרחץ דשוהה שם הרבה יש לברך ע"פ מנהג האר"י ז"ל. כך העלתי בסה"ק מקבצאל, מיהו אם החליף בגדיו ולובש ט"ק אחר, אפי' שהוא לובשו תיכף ומיד אחר שפשט הראשון יברך על זה החדש, וכן ה"ה בט"ג אם פושט זה שעליו ולובש ט"ג אחר יברך על השני:

And in my holy book Rav Pe`alim I wrote a responsa bs"d, regarding someone whose practice it is to don tzitzit and tefilin each day in his house, in order to enter the synagogue in tzitzit and tefilin, but because he walks in pathways where many people pass back and forth, those of the Brit and those who are not of the Brit, he does not don the tallit gadol that he has in the synagogue, because it is visible to people, but instead he has a very thin tallit that large enough to be a tallit gadol but is not very big, and he dons in his house under his coat, and because it is very fine and also because it is not long it is not visible to people who apss by, and when he enters the synagogue he leaves this one on him under his coat, and dons the tallit gadol that he has, and I brought up bs"d that he can say the berakhah in the synagogue on the second tallit, even though the first one is on him that he said a blessing over in his house, because there is a gap between [going from] his house to the synagogue, and also there is a hesech da`at since he says verses by the mezuzah, and furthermore it takes him much time to walk the path, and there in the synagogue he dons a different tallit that is full-sized, wrapping his head and body, while the tallit that is on him rests on his shoulder and legs, and also I found other reasons regarding this why he should say the berakhah, so one should not have any doubt on this regarding safek berakhot.

ובסה"ק רב פעלים כתבתי בתשובה בס"ד, במי שדרכו ללבוש ציצית ותפילין בכל יום בביתו, כדי שיכנס לבית הכנסת בציצית ותפילין, אך מחמת שהולך במבואות ששם עוברים ושבים בני אדם הרבה בני ברית ואינם בני ברית, אינו לובש ט"ג שיש לו בבית הכנסת כי ניכר לעיני בני אדם, אלא יש לו טלית דק מאד שיש בו שיעור ט"ג אך אינו גדול הרבה ולובשו בבית תחת הגלימא שלו, ולרוב דקותו וגם אינו ארוך הרבה אינו ניכר לעיני בני אדם העוברים ושבים, וכשיבא לבית הכנסת ישאר זה עליו תחת גלימתו, ולובש טלית הגדול שיש לו, והעלתי בס"ד דיכול לברך בבית הכנסת על טלית השני, אע"פ שעדיין הראשון עליו שבירך עליו בביתו, כיון דאיכא הפסק מביתו לבית הכנסת, וגם איכא הסח הדעת שהוא אומר פסוקים על המזוזה, ועוד שוהה הרבה בדרך הילוכו, ושם בבית הכנסת לובש טלית אחר גדול כראוי בעטיפת הראש והגוף, והטלית שעליו הוא מונח על כתפיו תחת רגליו, ועוד צדדתי טעמים אחרים בדבר זה לברך, ואין לחוש בזה משום ספק ברכות: