Page:Folk-lore - A Quarterly Review. Volume 1, 1890.djvu/358

352 מעשה אמר ר׳ ישמעאל זו חכמתו של שלמה שהיתה מסוף העולם ועד סופו דכתידכתיב [sic] ויחכם [וגו׳ ואומר] והחכמה מאין תמצא ואיזה מקום בינה· זו מלכת שבא ששמעה חכמתו של שלמה ואמרה אלך אראה חכמתו אם חכם הוא אם לאו· ר׳ ירמיה אומר אמרה לו שמעתי עליך ועל חכמתך אם אני שואלת אותך בדבר משיבני אמר לה כי ה׳ יתן חכמה מפיו דעת ותבונה· אמרה לו שבעה יוצאין ותשעה נכנסין· שנים מוזגין ואחד שותה· אמר לה שבעת ימי נדה יוצאין· ותשעה ירחי בטן נכנסין· שני דדי אשה מוזגין ואחד השותה זה הולד· אמרה לו חכם אתה׃ ועוד שאלה אותו ואמרה לו אשה שאמרה לבנה אביך אבי וזקיניך בעלי· אתה בני ואני אחותך· אמר לה בודאי זו בתו של לוט היא אמרה לבנה כך׃ ועוד הביאה לו זכרים ונקבות ואמרה לו הפרש לי בין אלו לאלו· מיד רמז לסריסים והביאו לו קליות ואגוזים· הזכרים שלא היו מתביישין לוקחין וידיהם גלויות· והנקבות היו לוקחות מתחת בגדיהן תחת בית יד שלהן· אמר לה אלו זכרים ואלו נקבות׃ הביאה מהולים וערלים אמרה הפרש לי בין אלו לאלו· מיד רמז לכהן גדול ופתח את ארון הברית מהולין שבהן כרעו בחצי קומתן· ולא עוד אלא שנתמלא פניהן מזיו השכינה· ערלים נפלו על פניהם· אמר לה אלו מהולים ואלו ערלים אמרה לו חכם אתה׃

ועוד שאלה אותו ואמרה מי הוא לא נולד ולא מת· אמר לה זה אדון העולמים ב״ה׃ ועוד שאלה אותו ואמרה לו איזה ארץ שלא ראת שמש אלא פעם אחת· אמר לה מי מקוה ויום שנקרע הים׃ ועוד שאלה אותו ואמרה לו מה חצר ועשרה דלתות פתוחות כשאחד נפתח תשעה נסגרים ותשעה פתוחים אחד נסגר· אמר לה חצר זו הרחם של אשה· ועשרה