Page:A grammar of the Bohemian or Cech language.djvu/168

 ﻿'A ty ještě stále teskníš?'

Dí mu přítel nejdražší Nemni na domov a připij,

Víno žel ti rozplaší.

On však neslyší, a dálný

Domov jen mu v mysli tkví, ' Pravý domov jest, kde shledal,

Duch tvůj duchů bratrství.

Což ti drahým jest jen místo,

Hrstka země jen a prach? Nenahradí ti jich spolek

Rovných myslí, rovných snah?'

Nenahradí, nenahradí!

Miluji ten prach, tu zem Každé stéblo s hrstí půdy

Neúnavným plápolem.

S každým křcm mé srdce srostlo, S každým pramenem můj dech,

Každý kámen jest mi svatým, Drazí přátelé,—jsem Čech !

Eliška Krásnohorská. (Born 1847.)

BOHEMIA AFTER THE THIRTY YEARS' WAR.

A jakož panstvo bylo pravým tyranem poddaným svým, tak naproti tomu plazilo se v prachu před panovníkem absolutním, docela nepamětlivo svého někdejšího důležitého postavení v zemi. Šlechta česká, zcela se odcizivši národu cizincům za podnoží sloužícímu, přijímala za příkladem Němců od císařů nové titule knuat, hrabat a baronů; kdežto před tím vyšší šlechtic v Čechách vůbec toliko pán slul, titule pak hraběcího jen některé rodiny z ciziny přišlé užívaly. Vůbec panovalo