Page:A grammar of the Bohemian or Cech language.djvu/166

 ﻿biskupa pronikly hluboce jemnou duši jeho, a staly se volenému náměstku památkou, kterou řídil se namnoze v potomním svém chování.

František Palacký, (i798—1876; the celebrated Bohemian historian.)

LOVE AND DEATH.

Ten klid tak hluboký, Jenž dýchá v ňader tvojich tichém vláni,

V svár citfi divoký Se dívá pevně a dí bez ustání: Že jako smrt je silné milování.

Však radost veselá, Jež z dětinných tvých sladkých očí svítí,

Ta křídlem anděla Vsě struny srdce mého nechá zníti: Že láska věčná, věčná jest jak žití.

A klid ten s radosti, Smrt s žitím v lásky objímání stálém,

Toť sen je věčnosti, V němž s lidskou touhou, nadějí a žalem Se potkává bůh s naším ideálem.

Jaroslav Vrchlický.

(Bom 1853.)

STORM AND PEACE.

Bourě a mír Snění a vír, Radost i žal Peklo i eden, Květen i leden Co život dal!

Jaroslav Vrchlický.