Page:A Dictionary of the Targumim, the Talmud Babli and Yerushalmi, and the Midrashic Literature, Volume 2 (1903).djvu/959

 ‎Hof. ‎הושחת ‎to ‎be ‎founded. ‎Ib. ‎ה׳ ‎שממנה ‎שתיה ‎אבן ‎אאם ‎וכ׳ ‎העולם ‎if ‎the ‎wicked ‎come ‎and ‎destroy ‎the ‎foundation ‎stone ‎(v. ‎שתיה ‎II) ‎from ‎which ‎the ‎world ‎was ‎started ‎&c. ‎Lev. ‎R. ‎s. ‎20; ‎Yoma ‎54b, ‎v. ‎שתיה ‎II; ‎a. ‎e. ‎Pu. ‎שותת ‎same. ‎Snh. ‎26b ‎(play ‎on ‎תושיה, ‎Is. ‎XXVIII, ‎~ ‎av, ‎ttthe ‎ttwenty-second ‎etter ‎of ‎tthe ‎alphabet. ‎-It ‎interchanges ‎with ‎ט, ‎q. ‎v.; ‎dialectically ‎with ‎ש, ‎e. ‎g. ‎שוב, ‎Chald. ‎תוב; ‎שבר, ‎Chald. ‎תבר. ‎-- ‎ת ‎a ‎preformative ‎letter ‎for ‎verbal ‎nouns, ‎e. ‎g. ‎תבשיל, ‎fr. ‎בשל; ‎תרומה, ‎fr. ‎רום; ‎an ‎afformative ‎letter, ‎e. ‎g. ‎תרעומת, ‎fr. ‎דם. ‎Secondary ‎verbs ‎are ‎formed ‎from ‎such ‎nouns, ‎e. ‎g. ‎הרם, ‎fr. ‎תרומה; ‎התחיל, ‎fr. ‎תחלה; ‎or ‎from ‎verbs, ‎e. ‎g. ‎אפבc, ‎fr. ‎אבה. ‎*) ‎as ‎numerical ‎etter, ‎four ‎hundred; ‎v. ‎א,

‎ ‎m. ‎(b. ‎h.; ‎=תאו, ‎v. ‎אוה ‎II; ‎cmp. ‎b. ‎h. ‎תאה) ‎cell, ‎esp. ‎commpartment ‎back ‎of ‎the ‎Holy ‎of ‎Holies. ‎MMidd.IV, ‎7; ‎Yoma ‎52a. ‎-Midd. ‎IV, ‎2; ‎a. ‎fr. ‎- ‎B. ‎Bath. ‎61a ‎an ‎extension ‎has ‎three ‎names; ‎תא ‎. ‎.. ‎יציע ‎yatsi'a, ‎tsel ‎a, ‎ta. ‎-- ‎P. ‎תאים, ‎תאין. ‎Midr. ‎Till. ‎to ‎Ps. ‎XVIII, ‎28 ‎טמון ‎היה ‎בת׳ ‎Joash ‎was ‎kept ‎hidden ‎in ‎the ‎compartments ‎of ‎the ‎Temple.

‎, ‎imperat. ‎of ‎אתא, ‎q. ‎v.

‎ ‎(b. ‎h.; ‎Tafel ‎of ‎אבה) ‎to ‎desire, ‎have ‎an ‎appetite ‎for; ‎to ‎want. ‎Ex. ‎R. ‎s. ‎1, ‎beg. ‎אביו ‎מיתת ‎ת׳ ‎he ‎wished ‎for ‎his ‎father's ‎death; ‎Tanh. ‎Sh'moth ‎1. ‎Y. ‎Snh. ‎II, ‎20a ‎bot. ‎וכ׳ ‎מתאיבך ‎שאני ‎. ‎. ‎דבר ‎תאבת ‎thou ‎didst ‎desire ‎something ‎forbidden ‎to ‎thee, ‎I ‎will ‎make ‎thee ‎desire ‎something ‎permitted ‎to ‎thee. ‎-- ‎Yeb. ‎15a ‎תאבני, ‎v. ‎תאב. ‎Hif. ‎התאיב ‎to ‎cause ‎to ‎desire. ‎Y. ‎Snh. ‎l. ‎c., ‎v. ‎supra.

‎, ‎ ‎ch. ‎same. ‎Targ. ‎Ps. ‎LXXXIV, ‎3. ‎-Part. ‎חאיב; ‎f ‎תאיבא ‎&c. ‎Targ. ‎Ruth. ‎I, ‎16. ‎Targ. ‎Hos. ‎XIII, ‎5 ‎תאיבין ‎(ed. ‎Wil. ‎תאבין).

‎, ‎, ‎v. ‎תוב ‎I.

‎, ‎ ‎m. ‎(תאב) ‎desirous, ‎longing ‎for. ‎Y. ‎Ned. ‎IX, ‎beg. ‎41b ‎וכ׳ ‎אלא ‎ת׳ ‎הרע ‎היצר ‎אין ‎the ‎evil ‎inclination ‎has ‎a ‎desire ‎only ‎for ‎what ‎is ‎forbidden; ‎Y. ‎Yoma ‎VI, ‎43d ‎top ‎תעב. ‎Tosef. ‎Arakh. ‎IV, ‎26 ‎לו ‎ח׳ ‎והוא ‎(not ‎והלא) ‎while ‎he ‎has ‎an ‎appetite ‎for ‎it. ‎Y. ‎Ber. ‎VII, ‎11a ‎bot. ‎מה ‎וכ׳ ‎לאכול ‎ח׳ ‎שהוא ‎. ‎. ‎. ‎אאם ‎if ‎man ‎must ‎bless ‎God ‎after ‎he ‎has ‎eaten ‎and ‎is ‎satisfied, ‎how ‎much ‎more ‎must ‎he ‎do ‎so, ‎when ‎he ‎is ‎desirous ‎to ‎eat ‎(and ‎finds ‎what ‎he ‎needs)ll; ‎(Bab. ‎ib. ‎48b ‎רעב ‎כשהוא). ‎Pes. ‎98b ‎ת׳ ‎כשהוא. ‎. ‎. ‎כדי ‎Ar. ‎a. ‎Ms. ‎M. ‎2 ‎(v. ‎Rabb. ‎D. ‎S. ‎a. ‎l. ‎note ‎5; ‎ed. ‎תאוה ‎כשהוא, ‎read ‎חאו; ‎Y. ‎ib. ‎X, ‎beg. ‎37b ‎בתאוה) ‎that ‎he ‎may ‎enter ‎the ‎Sabbath ‎with ‎an ‎appetite ‎(for ‎food). ‎Yeb. ‎15a ‎תאבני ‎וכ׳ ‎(marg. ‎corr. ‎אני ‎תאב); ‎Tosef. ‎ib. ‎I, ‎10 ‎תאיבני ‎ed. ‎Zuck. ‎(Var. ‎אני ‎ת׳) ‎I ‎wish ‎that ‎I ‎had ‎&c. ‎Mekb. ‎Mishp. ‎s. ‎20 ‎29, ‎as ‎a ‎name ‎of ‎the ‎Torah) ‎שהעולם ‎תוהו ‎של ‎דברים ‎עליהן ‎משותת ‎mere ‎words, ‎and ‎yet ‎the ‎world ‎is ‎built. ‎upon ‎them; ‎Yalk. ‎Ps. ‎653 ‎שותת. ‎Nif. ‎נששחת ‎same. ‎Tanh. ‎K'doshim ‎10; ‎Tosef. ‎Yoma ‎III ‎(II), ‎6 ‎(ed. ‎Zuck. ‎נשתה, ‎v. ‎שתה ‎I). ‎ח׳ ‎עני ‎a ‎poor ‎man ‎in ‎great ‎need, ‎contrad. ‎tto ‎דל; ‎a. ‎e. ‎-- ‎Pl, ‎תאבים, ‎תאי׳. ‎Y. ‎Taan. ‎I, ‎end, ‎64d ‎בנים ‎תאיבי ‎those ‎who ‎long ‎to ‎have ‎children; ‎(Bab. ‎ib. ‎11a ‎בנים ‎חסוכי).

‎, ‎v. ‎תיאבון.

‎, ‎v. ‎תגא.

‎ ‎m. ‎(b. ‎h.) ‎wild ‎ox ‎. ‎Tosef. ‎Kil. ‎I, ‎9 ‎האמור ‎ת׳ ‎זה ‎בתורה ‎this ‎(the ‎הבר ‎שור) ‎is ‎the ‎to ‎of ‎the ‎Torah ‎(Deut. ‎XIV, ‎5). ‎Ib. ‎וכ׳ ‎ביריא ‎ת׳ ‎אומרים ‎ותכמים ‎but ‎the ‎wise ‎men ‎say, ‎to ‎and ‎wild ‎ox ‎are ‎ttwo ‎different ‎creatures. ‎Hull. ‎80a ‎דח׳ ‎מינא ‎a ‎subspecies ‎of ‎fo.

‎ ‎m. ‎(b. ‎h. ‎הו; ‎v. ‎אוה ‎II) ‎mark. ‎- ‎Pl. ‎חאוים, ‎תאווים. ‎Koh. ‎R. ‎to ‎XII, ‎7 ‎(ed ‎Wil. ‎תוואים, ‎fr. ‎חוה), ‎v. ‎אוה ‎II. ‎Lev. ‎R. ‎s. ‎18 ‎וכ׳ ‎תוואים ‎מתאוה ‎התחיל ‎he ‎begins ‎to ‎mark ‎out ‎limits, ‎(saying,) ‎as ‎far ‎as ‎such ‎a ‎place ‎I ‎can ‎walk ‎&c.; ‎Koh. ‎R. ‎to ‎XII, ‎5 ‎חוואים ‎מתווה.

‎, ‎v. ‎תאב.

‎ ‎m. ‎pl. ‎(תוב ‎I) ‎those ‎returning, ‎coming. ‎Targ. ‎Y. ‎I ‎Gen. ‎XXI, ‎33.

‎, ‎ ‎f ‎(תאב ‎I) ‎desire. ‎Targ. ‎O. ‎Gen. ‎III, ‎16 ‎(ed. ‎Vien. ‎תאו׳).

‎ ‎f. ‎(b. ‎h.; ‎תאו, ‎v. ‎אוה ‎I) ‎desire, ‎appetite. ‎Midr. ‎Till. ‎to ‎Ps. ‎CXX ‎לשעה ‎נפשו ‎תאות ‎עושה ‎he ‎satisfies ‎the ‎lust ‎of ‎his ‎soul ‎for ‎the ‎moment; ‎לשעה ‎תאותו ‎עושה. ‎Erub. ‎54a ‎(ref. ‎to ‎Ps. ‎XXI, ‎3) ‎וכ׳ ‎לבו ‎תאות ‎זכה ‎if ‎he ‎is ‎worthy, ‎thou ‎grantest ‎him ‎the ‎desire ‎of ‎his ‎heart ‎(without ‎prayer), ‎if ‎he ‎is ‎not ‎worthy, ‎thou ‎refusest ‎him ‎not ‎the ‎prayer ‎of ‎his ‎lips. ‎Sot. ‎47a ‎וכ׳ ‎מיהא ‎תאותו ‎his ‎desire ‎at ‎least ‎was ‎to ‎curse. ‎Pirke ‎d'R. ‎El. ‎ch. ‎XXXVII ‎תאותו ‎בידו ‎עלתה ‎לא ‎he ‎did ‎not ‎succeed ‎in ‎doing ‎what ‎he ‎had ‎desired ‎to ‎do. ‎Tosef. ‎Ber. ‎V, ‎1; ‎Y. ‎Pes. ‎X, ‎beg. ‎37b ‎בת׳ ‎with ‎an ‎appetite ‎for ‎food, ‎v. ‎תאב; ‎[Bab. ‎ib. ‎99b ‎ת׳ ‎כששהוא, ‎v. ‎תאב]; ‎Y. ‎Succ. ‎II, ‎53a ‎bot.; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎ח׳ ‎בשר, ‎v. ‎בשר. ‎- ‎Esp. ‎sexual ‎desire. ‎Y. ‎Meg. ‎IV, ‎75ךa ‎ח׳ ‎ומוציא ‎אהבה ‎מכניס ‎it ‎(garlic) ‎causes ‎love ‎to ‎enter, ‎and ‎the ‎sexual ‎desire ‎to ‎come ‎forth. ‎Lev. ‎R. ‎s. ‎18; ‎Koh. ‎R. ‎to ‎XII, ‎5 ‎(ref. ‎to ‎אביונה, ‎ib.) ‎הת׳ ‎זו ‎this ‎means ‎the ‎sexual ‎desire. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎85 ‎הת׳ ‎. ‎. ‎מלאך ‎the ‎angel ‎that ‎is ‎appointed ‎over ‎marital ‎life. ‎Ab. ‎IV, ‎21 ‎וכ׳ ‎והת׳ ‎הקנאה ‎envy, ‎voluptuousness, ‎and ‎ambition ‎take ‎man ‎away ‎from ‎this ‎world ‎(accelerate ‎his ‎death); ‎a. ‎fr.