Page:A Dictionary of the Targumim, the Talmud Babli and Yerushalmi, and the Midrashic Literature, Volume 2 (1903).djvu/926

 ‎וכ׳ ‎בהין ‎היו ‎ש׳ ‎the ‎Hin ‎measure ‎in ‎the ‎Temmple ‎had ‎marks; ‎so ‎far ‎for ‎the ‎meal-offering ‎to ‎go ‎with ‎the ‎bullock ‎&c.; ‎B. ‎Bath. ‎86b. ‎Sabb. ‎80b ‎ש׳ ‎. ‎. ‎אמר ‎אלא ‎but, ‎said ‎R. ‎K.,. ‎(the ‎andife ‎of ‎the ‎Mishnah ‎means, ‎enough ‎time ‎to ‎whiten) ‎the ‎marks ‎of ‎a ‎vessel.

‎ ‎m. ‎(abbrev. ‎of ‎סדרים ‎ששה ‎the ‎six ‎orders ‎of ‎the ‎Talmud) ‎the ‎Talsmud. ‎Zeb. ‎5a ‎וכ׳ ‎הש'ס ‎לה ‎ונסיב ‎(Ms. ‎M. ‎תלמודא) ‎and ‎the ‎Talmud ‎applies ‎to ‎it ‎the ‎verse ‎&c.; ‎M. ‎Kat. ‎3b ‎(Ms. ‎M. ‎תלמודא). ‎Hag. ‎10a ‎לש'ס ‎ס ‎מש ‎אפילו ‎(Ms. ‎M. ‎לתלמוד ‎מתלמוד) ‎even ‎he ‎that ‎goes ‎from ‎Talmud ‎(Babli) ‎to ‎Talmud ‎(Y'rushalmi). ‎Treat. ‎Sof'rim ‎XV, ‎5, ‎sq ‎, ‎tq.; ‎(B. ‎Mets. ‎33a, ‎sq. ‎גמרא, ‎Ms. ‎M. ‎תלמוד; ‎Y. ‎Hor. ‎III, ‎48a ‎top ‎תלמוד); ‎a. ‎e.

‎, ‎v. ‎שסי.

‎, ‎v. ‎שיסוע.

‎ ‎f. ‎(b. ‎h.; ‎שסע) ‎divided. ‎Hull. ‎60b; ‎Nidd. ‎24a ‎(ref. ‎to ‎Deut. ‎XIV, ‎7) ‎וכ׳ ‎בריה ‎הש׳ ‎the ‎sh'su ‎ah ‎is ‎a. ‎creature ‎with ‎two ‎backs ‎and ‎two ‎spinal ‎columns. ‎Hull. ‎63b; ‎Bekh. ‎6b; ‎Yalk. ‎Lev. ‎537, ‎v. ‎שנה ‎Nif.

‎, ‎ ‎(onomatop) ‎to ‎hiss. ‎Pi. ‎שיסה ‎to ‎sett ‎on ‎(a ‎dog, ‎serpent ‎&c.). ‎Snh. ‎IX, ‎1, ‎v. ‎נשך; ‎B. ‎Kam. ‎23b. ‎Ib. ‎וכ׳ ‎משסה ‎פטור ‎מאן ‎who ‎is ‎exempt ‎from ‎responsibility ‎? ‎Is ‎he ‎exempt ‎that ‎set ‎the ‎dog ‎on, ‎and ‎is ‎the ‎owner ‎of ‎the ‎dog ‎responsible? ‎Ib. ‎24b ‎המשסה ‎בחבירו ‎חבירו ‎. ‎. ‎. ‎he ‎who ‎sets ‎his ‎neighbor's ‎dog ‎on ‎a. ‎neighbor; ‎בעצמו ‎הוא ‎שיסהו ‎if ‎he ‎incited ‎the ‎neighbor's ‎dog ‎against ‎himself. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎84 ‎וכ׳ ‎בו ‎ונשסה ‎באו ‎come, ‎let ‎us ‎set ‎on ‎the ‎dogs ‎against ‎him ‎(Joseph); ‎a. ‎e. ‎-- ‎[Bibl. ‎Hebr. ‎שסה ‎to ‎plunder, ‎cmp. ‎שסע.]

‎, ‎Pa. ‎שפי ‎same. ‎B. ‎Kam. ‎24b ‎דמשסי ‎. ‎. ‎כיון ‎וכ׳ ‎ומשתסי ‎ליה ‎(Ms. ‎R. ‎דמשסו) ‎since ‎thou ‎knowest ‎of ‎thy ‎dog, ‎that ‎one ‎can ‎set ‎him ‎on ‎and ‎he ‎will ‎bite, ‎thou ‎oughtest ‎not ‎to ‎have ‎kept ‎him. ‎thpa. ‎אשתשי ‎to ‎be ‎set ‎on, ‎to ‎bite, ‎v. ‎supra.

‎ ‎(b. ‎h.) ‎to ‎rend, ‎split. ‎- ‎Part. ‎pass. ‎שסוע; ‎pl. ‎שסועים, ‎שסועין ‎cloven- ‎footed. ‎Yalk. ‎Lev. ‎537 ‎(ref. ‎to ‎Lev. ‎XI, ‎26) ‎מנין ‎לש׳ ‎whence ‎do ‎we ‎learn ‎that ‎the ‎laws ‎of ‎uncleanness ‎apply ‎to ‎the ‎cloven-footed ‎animals?; ‎לששאין ‎מנין ‎שש׳ ‎that ‎it ‎applies ‎to ‎those ‎not ‎clovep-footed ‎; ‎Sifra, ‎Sh'mini, ‎ch. ‎V, ‎Par. ‎4 ‎שיסועים ‎(corr. ‎acc.). ‎Pi. ‎שימע ‎same. ‎Zeb. ‎VI, ‎5 ‎וכ׳ ‎ולא ‎שי׳ ‎he ‎rent ‎(the ‎sacrificial ‎bird), ‎but ‎did ‎not ‎sever ‎it ‎entirely. ‎Tosef. ‎ib. ‎VII, ‎10 ‎וכ׳ ‎ביד ‎משסעו ‎היה ‎he ‎rent ‎it ‎with ‎his ‎hand, ‎but ‎not ‎with ‎a ‎knife; ‎a. ‎e. ‎-- ‎Part. ‎pass. ‎משוסע ‎cloven-footed. ‎Sifra ‎l. ‎c. ‎ומש׳ ‎מפריס, ‎v. ‎פרס; ‎Yalk. ‎l. ‎c. ‎ומשסע ‎(corr. ‎acc.).

‎, ‎Pa. ‎שסע ‎same. ‎Targ. ‎Lam. ‎III, ‎1 ‎(h. ‎text ‎פשח).

‎ ‎(b. ‎h.), ‎Pi. ‎שסף ‎(cmp. ‎preced.) ‎to ‎split, ‎to ‎hew ‎in ‎pieces. ‎Lam. ‎R. ‎to ‎III, ‎64 ‎(ref. ‎to ‎וישסף, ‎ISamm. ‎XV, ‎33) ‎וכ׳ ‎שחתכו ‎he ‎cut ‎him ‎in ‎four ‎pieces. ‎Sifra ‎Thazri ‎'a. ‎Par. ‎5, ‎ch. ‎XVI ‎ישספגו ‎Rabad, ‎v. ‎שצף..

‎, ‎v. ‎שיסקי.

‎ ‎(Shaf. ‎of ‎סתם) ‎to ‎enclose, ‎lock ‎up. ‎Gitt. ‎68a ‎שסתמיה ‎. ‎. ‎ביה ‎שדא ‎Ar. ‎(ed. ‎סתמיה) ‎he ‎threw ‎a ‎chain ‎(ooped ‎rope) ‎over ‎him ‎and ‎enclosed ‎his ‎head; ‎[Ar. ‎drew ‎it ‎up, ‎when ‎we ‎should ‎expect ‎שסתמה]. ‎2) ‎sfa, ‎the ‎first ‎element ‎of ‎the ‎word ‎שעטנ, ‎phonetic- ‎ally ‎representing ‎the ‎act ‎of ‎carding ‎(v. ‎שוע). ‎Y. ‎Kil. ‎IX, ‎end, ‎32, ‎v. ‎שעטנ, ‎a. ‎ו.

‎ ‎pr. ‎n. ‎m., ‎v. ‎ששעה.

‎, ‎v. ‎שעי.

‎ ‎(Shafel ‎of ‎עבד) ‎1) ‎to ‎suhject, ‎subjugate, ‎sur- ‎render; ‎to ‎obligate, ‎pledge. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎44 ‎(ref. ‎to ‎Gen. ‎XV, ‎13) ‎וכ׳ ‎משעבדן ‎שאני ‎ידוע ‎knowing ‎means ‎that ‎I ‎will ‎surrender ‎them ‎as ‎slaves, ‎'thou ‎shalt ‎know, ‎that ‎I ‎will ‎redeem ‎them. ‎Pesik. ‎R. ‎s. ‎15 ‎בשבעים ‎משעכדינו ‎שהוא... ‎כך ‎לא ‎וכ׳ ‎has ‎not ‎the ‎Lord ‎said, ‎that ‎he ‎will ‎make ‎us ‎the ‎subjects ‎of ‎seventy ‎nations? ‎Ib. ‎[read:] ‎באחד ‎ומשעבד ‎בא ‎אחד ‎גותי ‎אומתו ‎כל ‎ששיעבדה ‎כגון ‎ממנו ‎one ‎Goth ‎comes ‎and ‎enslaves ‎one ‎of ‎us, ‎that ‎is ‎as ‎much ‎as ‎if ‎she ‎(Rtome) ‎had ‎enslaved ‎all ‎of ‎us; ‎Cant. ‎R. ‎to ‎II, ‎8. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎85 ‎(ref. ‎to ‎Is. ‎LX ‎VI, ‎7) ‎וכ׳ ‎ראשון ‎משעבד ‎. ‎. ‎. ‎קודם ‎before ‎yet ‎the ‎first ‎oppressor ‎(of ‎Israel) ‎was ‎born, ‎the ‎last ‎redeemer ‎was ‎born. ‎R. ‎Hash. ‎III, ‎8 ‎(ref. ‎to ‎Num. ‎XXI, ‎8) ‎לבם ‎את ‎ומעבדין ‎. ‎. ‎. ‎בזמן ‎וכ׳ ‎לאביהם ‎when ‎the ‎Israelites ‎looked ‎upward ‎and ‎pledged ‎their ‎heart ‎s ‎to ‎their ‎Father ‎in ‎heaven, ‎they ‎were ‎healed; ‎a. ‎fr. ‎- ‎Part. ‎pass. ‎משועבד; ‎pl. ‎משועבדים, ‎משועבדין. ‎Num. ‎R. ‎s. ‎5 ‎הארון ‎לפני ‎מש׳ ‎אלא ‎. ‎. ‎שלא ‎they ‎were ‎not ‎haughty, ‎but ‎bore ‎themselves ‎like ‎servants ‎before ‎the ‎Ark. ‎Y. ‎Hag. ‎III, ‎79b ‎להלכה ‎מש׳ ‎הכל ‎שיהא ‎so ‎that ‎everything ‎be ‎made ‎suhject ‎tto ‎the ‎law; ‎a. ‎e. ‎- ‎משש׳ ‎נכסים, ‎or ‎משועבדין ‎(sub. ‎נכסים) ‎morltgaged ‎property, ‎i. ‎e. ‎property ‎bought ‎from ‎a ‎person ‎who ‎owes ‎a ‎debt ‎collectible ‎from ‎his ‎landed ‎estate ‎in ‎whatever ‎hands ‎it ‎may ‎be, ‎opp. ‎חורין ‎בני ‎prop- ‎erty ‎in ‎the ‎hands ‎of ‎the ‎debtor. ‎B. ‎Mets. ‎13b. ‎Gitt. ‎50b; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎2) ‎to ‎ver, ‎persecute, ‎attempt ‎to ‎destroy. ‎Ex. ‎R. ‎s. ‎22 ‎וכ׳ ‎בדבר ‎ישראל ‎את ‎משעבדין ‎. ‎. ‎. ‎נראה ‎(not ‎ישראל ‎על) ‎let ‎us ‎see ‎how ‎we ‎can ‎persecute ‎Israel ‎by ‎means ‎of ‎something ‎which ‎the ‎Lord ‎cannot ‎bring ‎upon ‎us ‎in ‎the ‎same ‎manner; ‎Yalk. ‎ib. ‎208 ‎וכ׳ ‎באש ‎אותם ‎אנו ‎משעבדים ‎אם ‎if ‎we ‎destroy ‎them ‎through ‎fire, ‎their ‎God ‎can ‎bring ‎fire ‎upon ‎us ‎&c.; ‎במים ‎ונשעבדם ‎בואו ‎(not ‎ונשתעבדם) ‎come, ‎let ‎us ‎destroy ‎them ‎through ‎water; ‎Yalk. ‎Ps. ‎786; ‎a. ‎e. ‎Hithpa. ‎השתעבד, ‎Nithpa. ‎נשתכבד ‎1) ‎(with ‎ל) ‎to ‎be ‎subr- ‎jgated, ‎be ‎the ‎slave ‎or ‎suyect ‎of. ‎Gitt. ‎IV, ‎4 ‎אם ‎. ‎. ‎. ‎עבד ‎וכ׳ ‎ישתעבד ‎עבד ‎לשום ‎a ‎slave ‎that ‎was ‎captured ‎and ‎redeemed, ‎if ‎he ‎was ‎redeemed ‎as ‎a ‎slave, ‎remains ‎a. ‎slave; ‎if ‎as ‎a ‎freeman, ‎he ‎cannot ‎be ‎made ‎a ‎slave. ‎Ib. ‎37b ‎ראשון ‎לרבו ‎ישתעבד ‎he ‎is ‎the ‎slave ‎of ‎his ‎first ‎(original) ‎master; ‎שני ‎לרבו ‎. ‎. ‎. ‎ישתעבד ‎לא ‎he ‎is ‎the ‎slave ‎neither ‎of ‎his ‎first ‎master, ‎nor ‎of ‎his ‎second ‎master ‎(his ‎redeemer). ‎Pesik. ‎R. ‎s. ‎15 ‎למלכיות ‎שישתעבדו ‎או ‎. ‎. ‎. ‎במה ‎which ‎wilt ‎thou ‎choose? ‎that ‎thy ‎children ‎go ‎down ‎to ‎Gehenna, ‎or ‎that ‎they ‎be ‎subjected ‎to ‎successive ‎empires? ‎Sabb. ‎88b ‎השתעבדתם ‎לפרעה ‎. ‎. ‎. ‎אמר ‎(Ms. ‎M. ‎נשתעבדתם) ‎he ‎(Moses) ‎said ‎to ‎them ‎(the ‎angels), ‎did ‎you ‎go ‎down ‎to ‎Egypt?ח