Page:A Dictionary of the Targumim, the Talmud Babli and Yerushalmi, and the Midrashic Literature, Volume 2 (1903).djvu/922

 ‎Sifre ‎Deut. ‎51 ‎[read;] ‎דור ‎שן ‎שר ‎מדבר; ‎Yalk. ‎ib. ‎87 ‎4 ‎(corr. ‎acc.). ‎-Pl. ‎שגין, ‎שיא, ‎שני, ‎שי׳. ‎Targ. ‎Am. ‎IV, ‎6 ‎(not ‎שנין). ‎Targ. ‎Prov. ‎X, ‎26. ‎- ‎Targ. ‎Jer. ‎XLIX, ‎16. ‎Targ. ‎Y. ‎Gen. ‎XLIX, ‎21 ‎(not ‎שיני); ‎a. ‎fr. ‎- ‎Y. ‎Kil. ‎IX, ‎32b ‎חשש ‎. ‎. ‎חלת ‎ב)שינוי) ‎suffered ‎from ‎tooth-ache ‎for ‎thirteen ‎years. ‎Ib. ‎וכ׳ ‎שיניי ‎חד ‎one ‎of ‎my ‎teeth ‎annoys ‎me; ‎(Y. ‎Keth. ‎l. ‎c. ‎שינא ‎חד). ‎-- ‎Sabb. ‎82a, ‎v. ‎ערכשא; ‎a. ‎fr.

‎, ‎v. ‎שינתא.

‎ ‎(b. ‎h.) ‎to ‎hate. ‎Pes. ‎49b ‎וכ׳ ‎ששונאין ‎שנאה ‎גדולה ‎great ‎is ‎the ‎hatred ‎with ‎which ‎the ‎ignorant ‎hate ‎the ‎scholar, ‎even ‎greater ‎than ‎that ‎which ‎gentiles ‎bear ‎towards ‎Israel. ‎Ib. ‎11 ‎3b ‎שונאן ‎שלשה ‎three ‎classes ‎of ‎men ‎does ‎the ‎Lord ‎hate. ‎Ib. ‎וכ׳ ‎זה ‎שונאין ‎שלשה ‎three ‎kinds ‎of ‎creatures ‎hate ‎one ‎another, ‎the ‎dog ‎&c. ‎Ib. ‎מצוה ‎לשנאתו ‎(Var. ‎מותר) ‎itt ‎is ‎right ‎(permitted) ‎to ‎hate ‎him. ‎Ib. ‎אדניכם ‎את ‎שנאו ‎hate ‎your ‎masters. ‎Snh. ‎108b ‎the ‎raven ‎said ‎to ‎Noah, ‎שנאתני ‎ואתה ‎שונאני ‎רבך ‎thy ‎master ‎(God) ‎hates ‎me, ‎and ‎thou ‎hatest ‎me. ‎Ab. ‎I, ‎10 ‎וכ׳ ‎ושנא ‎. ‎אאהוב ‎love ‎work ‎and ‎hate ‎otfice; ‎a. ‎fr. ‎- ‎Part. ‎pass. ‎שנוא; ‎f. ‎שנואה ‎&c. ‎Kidd. ‎68a; ‎Yeb. ‎23a ‎(ref. ‎to ‎Deut. ‎XXI, ‎15) ‎וכי ‎וכ׳ ‎המקום ‎לפני ‎ש׳ ‎יש ‎is ‎there ‎before ‎God ‎a ‎hated ‎one ‎and ‎a ‎beloved ‎one ‎(could ‎it ‎be ‎supposed ‎that ‎the ‎law ‎should ‎allow ‎a ‎discrimination ‎between ‎the ‎children ‎of ‎a ‎favored ‎and ‎of ‎a ‎hated ‎wife) ‎Ib. ‎בנישואיה ‎ש׳, ‎v. ‎נישואין; ‎a. ‎e. ‎- ‎Sifra ‎K'doshim, ‎Par. ‎3, ‎ch. ‎VIII ‎שנאוי. ‎Nif. ‎נשנא, ‎NNithpa. ‎נשתגא ‎to ‎be ‎hated. ‎Num. ‎R. ‎s. ‎4a ‎וכ׳ ‎נשנאו ‎שבו ‎יליי ‎הר ‎it ‎is ‎called ‎Mount ‎Sinai, ‎because ‎on ‎it ‎the ‎gentiles ‎became ‎hateful ‎to ‎the ‎Lord ‎&c. ‎(v. ‎שנאה); ‎Yalk. ‎Ia. ‎363 ‎נשתגאו. ‎Taan. ‎7b ‎(ref. ‎to ‎ישנא, ‎Koh. ‎VIII, ‎1) ‎ישנא ‎אלא ‎ישונא ‎אית ‎read ‎not ‎y'shunne ‎(shall ‎be ‎changed), ‎but ‎yissape ‎(sball ‎be ‎hated). ‎Pu. ‎ששונא ‎same. ‎Pesik. ‎R. ‎s. ‎14 ‎(ref. ‎to ‎Koh. ‎l. ‎c.) ‎ישונא ‎בסמי ‎יסונה ‎read ‎y'sunne, ‎with ‎Samekh ‎(v. ‎supra).

‎ ‎ch. ‎same, ‎v. ‎סני.

‎ ‎to ‎change, ‎v. ‎שני.

‎ ‎ch. ‎= ‎h. ‎שנה, ‎year. ‎Targ. ‎Lev. ‎XXV, ‎53 ‎(O. ‎ed. ‎Vien. ‎שנה); ‎a. ‎fr. ‎-Constr. ‎שנת. ‎Ib. ‎5; ‎a. ‎e. ‎-- ‎Pl. ‎שניא, ‎שנין, ‎שני, ‎שנתא. ‎Ib. ‎3; ‎15; ‎52; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Targ. ‎Ps. ‎XC, ‎10 ‎שנתנא ‎Ms. ‎(ed. ‎שנותנא). ‎-- ‎R. ‎Hash. ‎31a ‎וכ׳ ‎ש׳ ‎אלפי ‎שיתא ‎the ‎world ‎will ‎last ‎six ‎thousand ‎years. ‎Ab. ‎Zar. ‎9a. ‎Ib ‎b ‎sq. ‎ותירתא ‎נש׳ ‎שית ‎ההוא ‎a ‎document ‎dated ‎six ‎years ‎ahead; ‎a. ‎fr.

‎ ‎c. ‎שנאב, ‎v. ‎סנאה.

‎ ‎m., ‎pl. ‎שנאייא, ‎v. ‎סנאה.

‎ ‎f. ‎(b. ‎h.; ‎שנא) ‎hatred. ‎Sabb. ‎32b, ‎a. ‎fr. ‎שנאת ‎חנם, ‎v. ‎חגם. ‎Ab. ‎II, ‎11 ‎הבריות ‎שנאת ‎misanthropy. ‎Pes. ‎49b, ‎v. ‎שנא. ‎Sabb. ‎89a ‎(play ‎on ‎סיני) ‎לאוה ‎ש׳ ‎שירדה ‎הר ‎עליו ‎the ‎mountain ‎on ‎which ‎came ‎down ‎hatred ‎to ‎the ‎gentilest(who ‎refused ‎to ‎receive ‎the ‎.Law, ‎v. ‎שנא); ‎ib.b; ‎a. ‎fr.

‎, ‎Esth. ‎R. ‎to ‎II, ‎1 ‎(עזריה ‎ר׳), ‎corrupt ‎ditto- ‎grapby ‎of ‎שפאין, ‎v. ‎שפיי.

‎ ‎f. ‎(preced. ‎art.) ‎object ‎of ‎hatred, ‎enemies. ‎Shebu. ‎35b ‎נינהו ‎מאי ‎שנאותיה ‎(Ms. ‎M. ‎וכ׳ ‎מאן ‎שנאיה) ‎who ‎are ‎his ‎(Nebuchadnezzar's) ‎enemies?; ‎Yalk. ‎Dan. ‎1060 ‎סניותיה.

‎ ‎m. ‎(b. ‎h.; ‎v. ‎שנה ‎I) ‎repetition, ‎double. ‎Pesik. ‎Bahod., ‎p. ‎107b ‎(ref. ‎to ‎Ps. ‎LXVIII, ‎18 ‎ש׳ ‎אלפי ‎רבותים) ‎וכ׳ ‎אלף ‎ושנים ‎בעשרים ‎. ‎ירד ‎the ‎Lord ‎came ‎down ‎on ‎Sinai ‎with ‎twenty ‎and ‎two ‎thousand ‎classes ‎of ‎minister- ‎ing ‎angels; ‎ib. ‎108a ‎(= ‎שנון) ‎וכ׳ ‎לכלות ‎שנונין ‎ירדו ‎וכולן ‎and ‎all ‎of ‎them ‎came ‎down ‎(with) ‎sharpened ‎(swords), ‎ready ‎to ‎consume ‎Israel's ‎enemies ‎(euphem. ‎for ‎Israel) ‎&c.; ‎ib. ‎(as ‎if ‎from ‎נאה) ‎שבהם ‎. ‎. ‎. ‎הננאין ‎the ‎most ‎beautiful ‎and ‎worthy ‎of ‎them; ‎ib. ‎(כ ‎שאנן) ‎ריוח ‎להם ‎היה ‎אעפכ ‎in ‎spite ‎of ‎their ‎large ‎numbers ‎they ‎had ‎room; ‎Pesik. ‎R, ‎s. ‎21; ‎Yalk. ‎Ex. ‎286; ‎Yalk. ‎Ps. ‎796.

‎, ‎v. ‎שינדפין.

‎, ‎v. ‎שני.

‎ ‎f. ‎(b. ‎h.; ‎ישן, ‎v. ‎Halevy, ‎Revue ‎des ‎Et. ‎Juives ‎XI, ‎1885, ‎p. ‎64) ‎year. ‎Ber. ‎55a ‎וכ׳ ‎טובה ‎ש׳ ‎. ‎. ‎שלשה ‎three ‎things ‎must ‎be ‎prayed ‎for; ‎a ‎good ‎king, ‎a ‎good ‎year, ‎and ‎a ‎good ‎dream. ‎R. ‎Hasb. ‎I, ‎1, ‎a. ‎fr. ‎הש׳ ‎ראש, ‎v. ‎ראש. ‎Ib. ‎2a ‎ש׳ ‎לו ‎עלחה ‎it ‎is ‎counted ‎as ‎one ‎year ‎of ‎his ‎reign ‎(his ‎second ‎year ‎begins). ‎Y. ‎Yoma ‎V, ‎42a ‎top; ‎Bab. ‎ib. ‎53b, ‎v. ‎גשם. ‎Ib. ‎39b ‎מת ‎הוא ‎זו ‎בש׳ ‎. ‎. ‎. ‎ש׳ ‎אותה ‎(on ‎the ‎Day ‎of ‎Atonement ‎of) ‎the ‎year ‎in ‎which ‎Simon ‎the ‎righteous ‎died, ‎he ‎said ‎to ‎them, ‎in ‎this ‎year ‎he ‎(euphem. ‎for ‎I) ‎shall ‎die. ‎Snh. ‎97a; ‎Ab. ‎Zar. ‎9a ‎וכ׳ ‎ש׳ ‎אלפים ‎ששת ‎the ‎world ‎will ‎last ‎six ‎thousand ‎years. ‎Naz. ‎5a ‎ש׳ ‎אותה ‎וכ׳ ‎עשר ‎שנת ‎. ‎. ‎. ‎the ‎year ‎in ‎which ‎they ‎asked ‎for ‎a ‎king ‎was ‎the ‎tenth ‎year ‎of ‎office ‎of ‎Samuel ‎&c. ‎Par. ‎I, ‎1 ‎בת ‎שנתה ‎in ‎her ‎first ‎year; ‎a. ‎v. ‎fr. ‎--- ‎Pll. ‎שנים, ‎constr. ‎לשנות ‎(שני). ‎Naz. ‎l ‎c. ‎ש׳ ‎עמהן ‎שאין ‎ימים ‎days' ‎in ‎the ‎Scriptures ‎to ‎which ‎the ‎word ‎'years' ‎is ‎not ‎attached; ‎ש׳ ‎עמו ‎שינש ‎וה ‎this ‎passage ‎(Gen. ‎XLl, ‎I) ‎where ‎'years ‎is ‎combined ‎with ‎days. ‎Yoma ‎71a ‎(ref. ‎to ‎Prov. ‎III, ‎2) ‎ויש ‎חיים ‎של ‎שש׳ ‎יש ‎וכי ‎וכ׳ ‎שאינן ‎ש׳ ‎are ‎there ‎years ‎of ‎life, ‎and ‎years ‎of ‎no ‎life? ‎וכ׳ ‎אדם ‎של ‎שנותיו ‎אלו ‎those ‎are ‎a ‎man's ‎years ‎which ‎are ‎changed ‎for ‎him ‎from ‎evil ‎to ‎good. ‎Sabb. ‎89b ‎(ref. ‎to ‎כשנים, ‎Is. ‎I, ‎18) ‎וכ׳ ‎הללו ‎כש׳ ‎חטאיכם ‎יהיו ‎אם ‎if ‎your ‎sins ‎were ‎as ‎many ‎as ‎the ‎years ‎that ‎have ‎been ‎arranged ‎and ‎have ‎come ‎down ‎from ‎the ‎six ‎days ‎of ‎creation ‎until ‎now, ‎they ‎shall ‎become ‎white ‎&c.; ‎Yalk. ‎Is. ‎256; ‎Y. ‎Sabb. ‎IX, ‎12abot. ‎וכ׳ ‎שבין ‎כש׳ ‎as ‎the ‎years ‎(required ‎for ‎travelling) ‎between ‎the ‎heaven ‎and ‎the ‎earth; ‎אבות ‎כשני ‎as ‎the ‎years ‎of ‎the ‎patriarchs; ‎a. ‎v. ‎fr. ‎--הש׳־ ‎ברכת ‎(the ‎blessing ‎of ‎the ‎harvests ‎of ‎the ‎year) ‎birkhath ‎hash-shanim, ‎the ‎ninth ‎section ‎of ‎the ‎Prayer ‎of ‎Benedictions ‎(תפלה). ‎Ber. ‎29a, ‎v. ‎שאלה. ‎Taan. ‎2a; ‎a. ‎fr.

‎, ‎v. ‎שינה.

‎ ‎f. ‎(שני) ‎1) ‎change, ‎reverse. ‎Targ. ‎Ez. ‎XVI, ‎34. ‎- ‎2) ‎strangeness, ‎something ‎bewildering. ‎Targ. ‎Jer. ‎V, ‎30 ‎(h. ‎texi ‎שערורה). ‎Ib. ‎XVIII, ‎13 ‎(ed. ‎Wil. ‎שנוי; ‎h. ‎text ‎שעררת). ‎Ib. ‎XXIII, ‎14 ‎(ed. ‎Wil. ‎שנו). ‎Targ. ‎Hos. ‎VI, ‎10.