Page:A Dictionary of the Targumim, the Talmud Babli and Yerushalmi, and the Midrashic Literature, Volume 2 (1903).djvu/915

 ‎ ‎(b. ‎h.) ‎[to ‎stand ‎still,] ‎to ‎be ‎astonished; ‎to ‎be ‎waste. ‎Tosef. ‎Sot. ‎XV, ‎10 ‎וכ׳ ‎וזרע ‎ש׳ ‎ישראל ‎ונמצא ‎and ‎as ‎a ‎consequence ‎Israel ‎will ‎be ‎laid ‎waste, ‎and ‎the ‎seed ‎of ‎Abraham ‎cease. ‎Y. ‎Bets. ‎II, ‎6 ‎1a ‎top ‎אותה ‎ומצצא ‎. ‎פעם ‎שוממת ‎once ‎he ‎entered ‎the ‎Temple ‎court ‎and ‎found ‎it ‎deserted; ‎וכ׳ ‎שהשימו ‎. ‎. ‎בתיהם ‎דשו ‎(or ‎ישמו) ‎deserted ‎be ‎the ‎homes ‎of ‎those ‎who ‎caused ‎the ‎house ‎of ‎our ‎God ‎to ‎be ‎laid ‎waste; ‎Y. ‎Hag.II, ‎78a ‎bot. ‎שהישמו. ‎Cant. ‎R. ‎to ‎V, ‎5 ‎שוממת ‎המדינה ‎ראה ‎he ‎(Cyrus) ‎saw ‎that ‎the ‎country ‎was ‎ruined. ‎Y. ‎Ber. ‎IV, ‎8a ‎והשוממה ‎ההרוסה ‎destroyed ‎and ‎deserted. ‎Meg. ‎III, ‎3 ‎(ref. ‎to ‎Lev. ‎XXVI, ‎31) ‎. ‎. ‎. ‎קדושתן ‎שוממין ‎(Y. ‎ed. ‎שומימין) ‎they ‎remain ‎holy, ‎even ‎when ‎they ‎liie ‎in ‎ruins. ‎Lam. ‎R. ‎introd. ‎(R. ‎Joh. ‎1) ‎נפשי ‎עלי ‎שממה ‎my ‎soul ‎within ‎me ‎is ‎waste ‎(mourns); ‎a. ‎fr. ‎Pi. ‎שמם ‎to ‎lay ‎waste, ‎ruin; ‎to ‎confound. ‎Yalk. ‎Prov. ‎959 ‎משממו ‎לאו ‎ואם ‎משמחוה ‎זכה ‎אם ‎if ‎a ‎man ‎is ‎good, ‎it ‎(dreaming ‎of ‎wine) ‎means ‎joy ‎to ‎him, ‎if ‎not, ‎it ‎means ‎confounding. ‎-- ‎Part. ‎pass. ‎משומם; ‎f ‎משוממת. ‎Tosef. ‎Keth. ‎VII, ‎10 ‎היא ‎מש׳ ‎(ed. ‎Zuck. ‎שעמומית) ‎she ‎(my ‎daughter) ‎is ‎confused ‎in ‎her ‎mind; ‎v. ‎שעמם, ‎שעמומית. ‎Hif. ‎השם ‎same. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎26 ‎(play ‎on ‎השם ‎אנשי, ‎Gen. ‎VI, ‎4) ‎שישום ‎. ‎. ‎. ‎ושהושבו ‎העולם ‎את ‎שהשיבו ‎they ‎con- ‎founded ‎the ‎world, ‎and ‎they ‎were ‎ruined ‎(driven) ‎out ‎of ‎the ‎world, ‎and ‎caused ‎the ‎wold ‎to ‎be ‎laid ‎waste. ‎Y, ‎Bets. ‎l. ‎c.; ‎Y. ‎Hag. ‎l. ‎c., ‎v. ‎supra. ‎Nif. ‎נשם, ‎Hof. ‎הושם ‎to ‎be ‎laid ‎waste, ‎ruined. ‎Gen. ‎R. ‎l. ‎c., ‎v. ‎supra. ‎Sot. ‎IX, ‎15; ‎Cant. ‎R. ‎to ‎II, ‎13 ‎ישום ‎והגבלן, ‎v. ‎גבלן. ‎Y. ‎Bets. ‎l. ‎c.; ‎Y. ‎Hag. ‎l. ‎c., ‎v. ‎supra. ‎Hithpol. ‎השתומם ‎1) ‎to ‎be ‎astounded. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎4, ‎end ‎(expl. ‎שמים) ‎הן ‎מים ‎של ‎חן ‎אש ‎של ‎. ‎. ‎. ‎משתוממים ‎ששהבריות ‎men ‎wonder ‎at ‎them, ‎(asking) ‎are ‎they ‎of ‎fire? ‎are ‎they ‎of ‎water? ‎- ‎2) ‎to ‎be ‎waste, ‎ruined. ‎Kidd. ‎66a ‎העולם ‎והיה ‎וכ׳ ‎משתומם ‎and ‎the ‎(Jewish) ‎world ‎was ‎ruined ‎(de- ‎moralized), ‎until ‎Simon ‎b. ‎Sh. ‎came ‎and ‎restored ‎the ‎Law ‎&c. ‎Sabb. ‎33a ‎משתוממין ‎והדרכים ‎and ‎the ‎roads ‎are ‎desolate; ‎a. ‎e.

‎ ‎ch. ‎same. ‎lthpa. ‎אשתמם ‎1) ‎to ‎be ‎desolate. ‎Targ. ‎Lam. ‎IV, ‎5. ‎-- ‎2) ‎to ‎be ‎confounded, ‎mad. ‎Targ. ‎ISam. ‎XXI, ‎14 ‎(h. ‎text ‎ויתהלל). ‎tthhpol. ‎אשתומם ‎to ‎be ‎perplexed. ‎Hull. ‎21a ‎חדא ‎כשעה ‎א׳ ‎(fr. ‎Dan. ‎IV, ‎16) ‎he ‎was ‎perplexed ‎for ‎a ‎moment ‎(knew ‎not ‎what ‎to ‎answer).

‎ ‎m. ‎(preced.) ‎confounded, ‎demented. ‎- ‎Pl. ‎שממין. ‎Cant. ‎R. ‎to ‎IV, ‎7.

‎ ‎f. ‎(b. ‎h.; ‎preced. ‎wds.) ‎waste, ‎desolation. ‎M. ‎Kat. ‎17a, ‎v. ‎שששמתא. ‎--- ‎Pl. ‎שממות, ‎constr. ‎שממות. ‎Cant. ‎R. ‎to ‎III, ‎4 ‎(ref. ‎to ‎Is. ‎XXI, ‎1) ‎בא ‎מדבר ‎ש׳ ‎דרך ‎he ‎(Nebuchad- ‎nezzar) ‎came ‎by ‎the ‎way ‎of ‎the ‎deserts ‎of ‎the ‎wilder- ‎ness. ‎Lam. ‎R. ‎introd., ‎end ‎(in ‎an ‎obscure ‎passage) ‎מש׳ ‎הארן ‎from ‎the ‎deserts ‎of ‎the ‎land.

‎, ‎, ‎, ‎, ‎v. ‎סממית ‎סממיתא.

‎ ‎(b. ‎h.) ‎[to ‎be ‎smooth,] ‎to ‎be ‎fat. ‎Hif. ‎השמין ‎to ‎grow ‎fat, ‎improve. ‎Y. ‎B. ‎Kam. ‎IX, ‎beg. ‎6a' ‎והשמינה ‎כחושה ‎גזל ‎if ‎he ‎took ‎forcibly ‎a ‎lean ‎animal, ‎and ‎it ‎grew ‎fat ‎(in ‎his ‎possession); ‎Tosef. ‎ib. ‎VII, ‎17; ‎Bab. ‎ib. ‎65a; ‎a. ‎e. ‎Hithpa. ‎השתמן ‎to ‎become ‎smooth, ‎bright; ‎to ‎glisten. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎34 ‎משתבנת ‎היא ‎. ‎. ‎. ‎שהוא ‎כל ‎the ‎more ‎he ‎beats ‎it ‎(the ‎flax), ‎the ‎more ‎it ‎will ‎glisten; ‎Yalk. ‎ib. ‎95; ‎Yalk. ‎Ps. ‎654. ‎Pi. ‎שמן ‎1) ‎(denom. ‎of ‎שמן) ‎to ‎oil. ‎Men. ‎23a ‎קומין ‎וכ׳ ‎ששמנו ‎. ‎. ‎. ‎the ‎handful ‎of ‎the ‎sinner's ‎meal-offering ‎on ‎which ‎he ‎(the ‎priest) ‎put ‎oil, ‎. ‎. ‎has ‎become ‎unfit ‎for ‎the ‎altar; ‎Yalk. ‎Lev. ‎41 ‎4. ‎-- ‎2) ‎to ‎smooth, ‎level; ‎ששש׳ ‎בין ‎to ‎compromise ‎to ‎average. ‎B. ‎Mets. ‎87a ‎. ‎. ‎. ‎השוכר ‎ביניהם ‎משמנין ‎if ‎one ‎hires ‎a ‎laborer, ‎saying, ‎I ‎will ‎pay ‎you ‎as ‎much ‎as ‎one ‎or ‎two ‎of ‎the ‎inhabitants ‎of ‎the ‎place ‎get ‎he ‎may ‎pay ‎him ‎the ‎lowest ‎wages ‎. ‎; ‎the ‎scholars ‎say, ‎you ‎compromise ‎between ‎them, ‎i. ‎e. ‎you ‎make ‎him ‎pay ‎the ‎average ‎wages. ‎B. ‎Bath.VII, ‎41.. ‎. ‎האומר ‎וכ׳ ‎ביניהם ‎משמנין ‎if ‎one ‎says ‎to ‎his ‎neighbor, ‎I ‎sell ‎thee ‎one-half ‎of ‎my ‎field ‎(and ‎one ‎part ‎is ‎better ‎than ‎the ‎other), ‎we ‎compromise ‎between ‎them, ‎i. ‎e. ‎the ‎field ‎is ‎divided ‎into ‎two ‎portions ‎of ‎equal ‎value, ‎but ‎the ‎purchaser ‎must ‎take ‎whichever ‎portion ‎the ‎seller ‎may ‎assign ‎to ‎him; ‎וכ׳ ‎משמנין ‎. ‎. ‎בדרום ‎חציה ‎if ‎he ‎says, ‎I ‎sell ‎thee ‎half ‎of ‎the ‎field ‎on ‎the ‎south ‎side, ‎we ‎compromise ‎between ‎them, ‎and ‎he ‎gets ‎his ‎portion ‎on ‎the ‎south ‎side; ‎expl. ‎ib. ‎107b ‎משמנין ‎לדמי ‎. ‎. ‎we ‎compromise' ‎means ‎according ‎to ‎value. ‎Bekh. ‎II, ‎6, ‎sq. ‎ביניהם ‎משמנין ‎we ‎compromise ‎between ‎them, ‎i. ‎e. ‎the ‎priest ‎takes ‎the ‎inferior ‎of ‎the ‎twin ‎animals, ‎and ‎the ‎difference ‎in ‎value ‎remains ‎under ‎litigation; ‎e ‎pl. ‎ib. ‎18a ‎ביניהן ‎יהא ‎שומן ‎משמנין ‎מהו ‎m'shamm'nin ‎means, ‎the ‎fat ‎one ‎(the ‎difference ‎of ‎value) ‎remains ‎to ‎be ‎decid- ‎ed ‎&c., ‎v. ‎שומן.

‎ ‎ch. ‎same. ‎thpa. ‎אשתמן ‎to ‎grow ‎fat. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎2s ‎זיל ‎ליה ‎אמר ‎וכ׳ ‎ומשתמן ‎. ‎. ‎. ‎ואש׳ ‎he ‎said ‎to ‎the ‎bird, ‎go ‎and ‎grow ‎fat, ‎and ‎come ‎again, ‎and ‎it ‎went ‎and ‎grew ‎fat, ‎and ‎came ‎again; ‎Yalk. ‎Zeph. ‎566.

‎ ‎m., ‎שמנה, ‎שמי׳ ‎. ‎(b. ‎h.; ‎preced.) ‎fat. ‎rich. ‎Keth. ‎61a ‎ש׳ ‎בשר ‎fat ‎meat. ‎Pes. ‎42a. ‎Hull. ‎45b ‎גדי ‎שמן ‎Rashi ‎(ed. ‎שמינה ‎גדי, ‎v. ‎Rabb. ‎D. ‎S. ‎a. ‎l. ‎note ‎8) ‎a. ‎fat ‎kid. ‎Y. ‎B. ‎Kam. ‎IX, ‎beg. ‎6a ‎וכ׳ ‎והכחישה ‎ש׳ ‎גזל ‎iff ‎he ‎took ‎by ‎force ‎a ‎fat ‎animal, ‎and ‎it ‎became ‎lean ‎&c., ‎v. ‎שומן; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Pl. ‎שמנים, ‎שמי׳; ‎שמנות, ‎שמי׳. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎66 ‎מדאי ‎יתיר ‎ש׳ ‎דגים ‎exceedingly ‎fat ‎fish. ‎Num. ‎R. ‎s. ‎16 ‎ta ‎אם ‎ש׳ ‎אם ‎. ‎. ‎. ‎whether ‎its ‎fruits ‎are ‎light ‎or ‎rich; ‎ib. ‎של ‎אם ‎ש׳ ‎. ‎. ‎. ‎צונמא, ‎v. ‎צונם; ‎Tanh. ‎Sh'lah ‎6; ‎a. ‎fr.

‎ ‎m. ‎(preced. ‎wds.) ‎1) ‎cream. ‎Targ. ‎O. ‎Gen. ‎XVIII, ‎8 ‎(Y. ‎שמין ‎לוואי; ‎h. ‎text ‎חמאה). ‎Targ. ‎Ps. ‎LV, ‎22 ‎דגיבנין ‎ש׳ ‎(h.textמחמאות). ‎- ‎2) ‎fat. ‎Targ. ‎Is. ‎XXX, ‎23. ‎Targ. ‎Y. ‎Gen. ‎XVIII, ‎7 ‎שמין. ‎-- ‎V. ‎שומנא.

‎ ‎m. ‎(b. ‎h.; ‎preced. ‎wds.) ‎oil, ‎fat. ‎Sabb. ‎II, ‎1 ‎ש׳ ‎שרפה ‎oil ‎of ‎T'rumah ‎which ‎is ‎condemned ‎to ‎be ‎burnt ‎on ‎account ‎of ‎contamination; ‎קיק ‎ש׳, ‎v. ‎קיק. ‎Ib. ‎2 ‎דגים ‎ש׳ ‎fish-oil; ‎אגוזים ‎ש׳ ‎nut-oil ‎&c. ‎Ib. ‎17b ‎שמנן ‎their ‎oil, ‎201