Page:A Dictionary of the Targumim, the Talmud Babli and Yerushalmi, and the Midrashic Literature, Volume 2 (1903).djvu/912

 ‎observe ‎the ‎festival ‎with ‎joy. ‎Hag. ‎6a ‎מיחייבא ‎. ‎חנה ‎בש׳ ‎was ‎not ‎Hannah ‎herself ‎bound ‎to ‎visit ‎the ‎Temple ‎in ‎order ‎to ‎rejoice? ‎Pes. ‎109a ‎אין ‎. ‎. ‎בבשר ‎אלא ‎ש׳ ‎אין ‎. ‎. ‎בזמן ‎ביין ‎אלא ‎ש׳ ‎as ‎long ‎as ‎the ‎Temple ‎stood, ‎the ‎festive ‎rejoicing ‎consisted ‎in ‎eating ‎meat ‎(of ‎the ‎peace-offering), ‎.. ‎but ‎now ‎.. ‎the ‎festive ‎celebration ‎consists ‎in ‎partak- ‎ing ‎of ‎wine; ‎a. ‎fr. ‎- ‎Pl. ‎שמחות. ‎Zeb. ‎102a ‎וכ׳ ‎היתה ‎ש׳ ‎חמש ‎Elisheba ‎had ‎five ‎joys ‎(distinctions) ‎more ‎than ‎ordin- ‎ary ‎daughters ‎of ‎Israel; ‎her ‎brother-in- ‎law ‎(Moses) ‎was ‎king ‎&c.; ‎a. ‎e. ‎- ‎ש׳ ‎(מסכת) ‎S'omahoth, ‎one ‎of ‎the ‎small ‎treatises ‎of ‎Talmud ‎Babli, ‎euphem. ‎for ‎רבתי ‎אבל, ‎v. ‎אבל.

‎ ‎pr. ‎n. ‎Shamhazzai, ‎name ‎of ‎a ‎fallen ‎angel. ‎Targ. ‎Y. ‎Gen. ‎VI, ‎4. ‎-- ‎Nidd. ‎61a ‎הוו ‎ש׳ ‎בר ‎. ‎. ‎. ‎סיחון ‎Sihon ‎and ‎Og ‎were ‎the ‎sons ‎of ‎Ahiah ‎son ‎of ‎Sh.

‎ ‎(b. ‎h.; ‎cmp. ‎מוט) ‎to ‎slip; ‎(act. ‎verb) ‎to ‎loosen, ‎detach; ‎to ‎carry ‎of, ‎steal. ‎Num. ‎R. ‎s. ‎4aa ‎(ref. ‎to ‎II ‎Sam. ‎VI, ‎6) ‎שמטו ‎למה ‎why ‎did ‎they ‎slip ‎(turn ‎off)? ‎M. ‎Kat. ‎24a ‎וכ׳ ‎חזירים ‎שמטו ‎swine ‎dragged ‎his ‎body ‎off. ‎Y. ‎Ber. ‎III, ‎5a ‎bot., ‎a. ‎e. ‎וכ׳ ‎שומט, ‎v. ‎קלבנטירין. ‎1b. ‎שומטן ‎. ‎. ‎מטה ‎ודיו ‎in ‎the ‎case ‎of ‎a ‎bed ‎the ‎poles ‎of ‎which ‎are ‎movable, ‎one ‎(in ‎mourning) ‎detaches ‎them, ‎and ‎that ‎is ‎sufficient; ‎Y. ‎Ned. ‎VII, ‎end, ‎40c ‎שומטו ‎(corr. ‎acc.). ‎B. ‎Mets. ‎104a ‎בניו ‎גבי ‎מעל ‎שומטו ‎he ‎may ‎take ‎it ‎(the ‎pledge) ‎from ‎the ‎back ‎of ‎his ‎(the ‎debtor's) ‎sons. ‎Ex. ‎R. ‎s. ‎43 ‎שומטים ‎והם ‎וכ׳, ‎v. ‎טטראמולי. ‎Y. ‎Keth. ‎V, ‎30b ‎עצמה ‎שומטת ‎היתה ‎וכ׳ ‎she ‎slipped ‎away ‎from ‎under ‎him; ‎Sot. ‎9b ‎נשמטה ‎(Nif.). ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎14 ‎שומטה, ‎v. ‎צרר ‎I. ‎Pesik. ‎R. ‎s. ‎20 ‎כשמוט ‎אותה ‎let ‎us ‎abandon ‎her ‎(that ‎she ‎may ‎not ‎find ‎her ‎way ‎home); ‎שמטוה ‎מיד ‎(not ‎שמוטה) ‎and ‎so ‎they ‎abandon- ‎ed ‎her. ‎Lev. ‎R. ‎s. ‎34 ‎ישמוט, ‎v. ‎חלן. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎20 ‎שומט ‎וכ׳ ‎גידין ‎it ‎(the ‎serpent) ‎draws ‎out ‎fibres ‎(v. ‎גיד) ‎and ‎eats ‎them. ‎Midr. ‎Till. ‎to ‎Ps. ‎CXIV ‎(ref. ‎to ‎Deut. ‎IV, ‎34 ‎גוי ‎גוי ‎מקרב) ‎וכ׳ ‎העובר ‎את ‎ששומט ‎כאדם ‎as ‎a ‎man ‎draws ‎an ‎embryo ‎out ‎of ‎its ‎mother's ‎womb. ‎Ib. ‎לנשמט ‎צער ‎למדנו ‎מנין ‎לשומט ‎we ‎learn ‎here ‎that ‎there ‎was ‎pain ‎for ‎the ‎body ‎drawn ‎out ‎(Israel), ‎whence ‎do ‎we ‎learn ‎that ‎it ‎was ‎painful ‎for ‎him ‎that ‎drew ‎out ‎(for ‎the ‎Lord ‎who ‎redeemed ‎them); ‎a. ‎fr. ‎- ‎Part. ‎pass. ‎שמוט; ‎f ‎שמוטה. ‎Hull. ‎54a ‎ש׳ ‎וכ׳ ‎ושחוטה ‎if ‎the ‎trachea ‎was ‎found ‎detached, ‎yet ‎cut ‎through, ‎the ‎animal ‎is ‎kasher; ‎וכ׳ ‎לש׳ ‎אaשא ‎for ‎it ‎is ‎impossible ‎that ‎a ‎loose ‎trachea ‎should ‎be ‎cut ‎through. ‎(therefore ‎the ‎detachment ‎must ‎have ‎taken ‎place ‎after ‎the ‎ritual ‎cutting). ‎Ib. ‎57a, ‎a. ‎e. ‎ירך ‎שמוטת ‎an ‎animal ‎with ‎a ‎dislocated ‎thigh--bone; ‎יד ‎שמוטת ‎with ‎a ‎dislocated ‎foreleg; ‎a. ‎e. ‎-- ‎V. ‎שמוט. ‎Nif. ‎נשמט ‎to ‎be ‎detached, ‎slip ‎away. ‎Midr. ‎Till. ‎l. ‎c, ‎v. ‎supra. ‎Sot. ‎l. ‎c., ‎v. ‎supra. ‎Num. ‎R. ‎s. ‎18 ‎שעליו ‎חורב ‎הר ‎וכ׳ ‎החרב ‎נשמטה ‎it ‎is ‎named ‎mount ‎Horeb, ‎because ‎on ‎it ‎the ‎sword ‎(of ‎judgment) ‎was ‎unsheathed ‎(for ‎crimes); ‎(Yalk. ‎ib. ‎684 ‎נמשכה; ‎Yalk. ‎Ps. ‎796 ‎נמתחה). ‎Macc. ‎II, ‎1, ‎v. ‎קת. ‎Sifra ‎Emor, ‎ch. ‎II, ‎Par. ‎3 ‎(expl. ‎שרוע, ‎Lev. ‎XXI, ‎18) ‎יריכו ‎שנשמטה ‎(Rabad ‎שנשתרבבה) ‎whose ‎hip ‎is ‎dislocated. ‎Cant. ‎R. ‎to ‎V, ‎16 ‎(ממנו) ‎נפשו ‎נשמטה ‎his ‎soul ‎slipped ‎away ‎(from ‎him), ‎he ‎fainted; ‎a. ‎fr. ‎- ‎[Tosef. ‎IIktsin ‎I, ‎2 ‎(Tbul ‎Yom ‎III) ‎נשמטין, ‎read ‎with ‎ed. ‎Zuck. ‎נכסססין.] ‎Pi. ‎שמט ‎1) ‎to ‎loosen, ‎pluck, ‎esp. ‎to ‎thin ‎a ‎thicket ‎of ‎reeds. ‎Tosef. ‎Shebi. ‎I, ‎7; ‎Y. ‎ib. ‎II, ‎33a ‎top ‎בקנים ‎ממטין ‎you ‎may ‎thin ‎reeds ‎(in ‎the ‎Sabbatical ‎year); ‎.. ‎. ‎מקום ‎וכ׳ ‎ולשבט ‎where ‎it ‎is ‎customary ‎to ‎clear ‎vines ‎and ‎to ‎thin ‎reeds ‎before ‎&c.; ‎a. ‎e. ‎- ‎2) ‎to ‎drag ‎forth. ‎Pesik. ‎R. ‎s. ‎17 ‎וכ׳ ‎מבין ‎הבכורות ‎ומשמטים ‎and ‎the ‎dogs ‎dragged ‎the ‎dead ‎bodies ‎of ‎the ‎first-born ‎out ‎of ‎the ‎burial ‎caves; ‎Yalk. ‎Ex. ‎186; ‎a. ‎e. ‎-3) ‎(v. ‎שמטה) ‎to ‎cause ‎release ‎froom ‎debtt; ‎to ‎cause ‎cessation ‎of ‎ffeld ‎labor; ‎(neut. ‎verb) ‎to ‎come ‎under ‎the ‎law ‎of ‎limitation ‎of ‎the ‎cSabbatical ‎year; ‎(of ‎the ‎ground) ‎to ‎rest. ‎Shebi. ‎X, ‎1 ‎המלוה ‎את ‎משמטת ‎שביעית ‎וכ׳ ‎the ‎Sabbatical ‎year ‎causes ‎cancellation ‎of(cash) ‎debts, ‎whether ‎verbal ‎or ‎written; ‎משמטת ‎אינה ‎. ‎. ‎. ‎הקפת, ‎v. ‎הקפה; ‎משמט ‎אינו ‎שכיר ‎שכר ‎a ‎hired ‎man's ‎wages ‎do ‎not ‎come ‎under ‎the ‎law ‎of ‎sh'mittah; ‎ib. ‎2 ‎אינן ‎. ‎. ‎. ‎המוסר ‎משמטין ‎(not ‎אינו) ‎if ‎one ‎hands ‎his ‎notes ‎over ‎to ‎the ‎court, ‎they ‎are ‎not ‎subject ‎to ‎the ‎law ‎of ‎limitation; ‎ib. ‎משמטין ‎אינן ‎ביד ‎מעשה ‎וכל ‎. ‎. ‎. ‎האונס ‎fines ‎for ‎outrage ‎and ‎all ‎obligations ‎arising ‎from ‎legal ‎procedures ‎do ‎not ‎come ‎under ‎the ‎law ‎&c.; ‎ib. ‎3, ‎v. ‎פרוזבול; ‎[Y. ‎ed. ‎משמיט, ‎משמיטין ‎&c. ‎Hif. ‎interch. ‎with ‎Pi.]. ‎Sifra ‎B'huck., ‎Par. ‎2,. ‎ch. ‎VII ‎וכ׳ ‎אחת ‎לי ‎ומשמטים ‎. ‎. ‎. ‎אמרתי ‎אני ‎I ‎have ‎told ‎you ‎that ‎you ‎may ‎sow ‎six ‎years, ‎and ‎let ‎the ‎ground ‎rest ‎for ‎me ‎one ‎year, ‎that ‎you ‎may ‎know ‎&c.; ‎והיא ‎וגלו ‎עעמדו ‎וכ׳ ‎שמיטים ‎כל ‎מאליה ‎תשמט ‎go ‎ye ‎and ‎be ‎carried ‎into ‎exile, ‎and ‎it ‎(the ‎land) ‎will ‎rest ‎of ‎itself ‎(making ‎up ‎for) ‎all ‎the ‎Sabbatical ‎years ‎&c.; ‎Yalk. ‎Lev. ‎675 ‎תשמיט ‎והיא ‎וכ׳ ‎שמיטין ‎כל ‎לפני ‎שתרצה ‎עד ‎מאיליה. ‎Ab. ‎d'R. ‎N. ‎ch. ‎XXXVIII ‎אתכם ‎תשמט ‎היא ‎אותה ‎משמיטין ‎אתם ‎ואין ‎הואיל ‎(ed. ‎Schechter ‎הארץ ‎את ‎משמטים ‎אתם ‎ואי) ‎because ‎you ‎do ‎not ‎let ‎the ‎earth ‎rest, ‎she ‎will ‎abandon ‎you; ‎ומספר ‎מאליה ‎תשמט ‎היא ‎אותה ‎משמיטין ‎אתם ‎שאי ‎ירחים ‎(ed. ‎Schechter ‎משמטים ‎אתם ‎שאין) ‎and ‎according ‎to ‎the ‎number ‎of ‎months ‎that ‎you ‎fail ‎to ‎let ‎her ‎rest, ‎she ‎will ‎rest ‎of ‎herself. ‎Gitt. ‎36a ‎כספים ‎משמט ‎. ‎. ‎. ‎משמט ‎שאתה ‎בזמן ‎when ‎thou ‎art ‎bound ‎to ‎let ‎the ‎ground ‎rest, ‎thou ‎art ‎bound ‎to ‎cancel ‎debts; ‎a. ‎fr. ‎- ‎Snh. ‎97a ‎. ‎. ‎. ‎מששמטת ‎שהשביעית ‎כשם ‎וכ׳ ‎משמט ‎העולם ‎כך ‎as ‎the ‎Sabbatical ‎year ‎causes ‎cessation ‎of ‎field ‎work ‎once ‎every ‎seven ‎years, ‎so ‎shall ‎the ‎world ‎rest ‎(be ‎waste) ‎one ‎millennium ‎in ‎every ‎seven ‎millen- ‎niums. ‎-) ‎to ‎remitt ‎a ‎debt. ‎Gitt. ‎37b ‎יאמר ‎. ‎. ‎חוב ‎המחזיר ‎וכ׳ ‎אני ‎משמט ‎לו ‎if ‎a ‎person ‎pays ‎a ‎debt ‎in ‎the ‎Sabbatical ‎year, ‎he ‎(the ‎creditor) ‎must ‎say, ‎'I ‎remit ‎(and ‎have ‎no ‎claim); ‎but ‎if ‎he ‎(the ‎debtor) ‎says, ‎'nevertheless', ‎he ‎may ‎accept; ‎Sabb. ‎148b; ‎Sifre ‎Deut. ‎11 ‎2; ‎a. ‎e. ‎- ‎5) ‎to ‎abandon, ‎send ‎away. ‎Ab. ‎d'R. ‎N. ‎l. ‎c., ‎v. ‎supra. ‎Hif. ‎השמיט ‎same, ‎v. ‎סupt'rt.. ‎Hithpa. ‎השתמט ‎to ‎slide, ‎fall ‎of. ‎Midr. ‎Till. ‎to ‎Ps. ‎XVIII, ‎11 ‎משתמטות, ‎v. ‎טלף.

‎, ‎ ‎ch. ‎same, ‎1) ‎to ‎loosen, ‎detach, ‎break ‎loose, ‎take ‎away. ‎Targ. ‎Y. ‎Lev. ‎XIV, ‎40 ‎(h. ‎text ‎חלץ). ‎Ib. ‎43. ‎Targ. ‎II ‎EEsth. ‎III, ‎8. ‎-- ‎Ned. ‎48b ‎וכ׳ ‎שמיט ‎דהוה ‎who ‎was ‎in ‎the ‎habit ‎of ‎stealing ‎flax ‎balls. ‎B. ‎Bath. ‎28b ‎משמט ‎ואכיל ‎שמיט ‎דקא ‎הוא ‎he ‎plucks ‎and ‎eats ‎(as ‎the ‎fruits ‎grow, ‎but ‎does ‎not ‎harvest); ‎a. ‎e. ‎-- ‎Part. ‎pass. ‎ששממיט; ‎f. ‎שמיטא. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎68 ‎ש׳ ‎עיניה ‎דין ‎(some ‎ed. ‎שמיטה; ‎othl ‎שמוטה ‎Hebraism) ‎one ‎of ‎them ‎had ‎an ‎eye ‎taken ‎out ‎(in ‎a ‎quarrel); ‎Lev. ‎R. ‎s. ‎8; ‎Tanh. ‎Ki ‎Thissa ‎5 ‎שמיטי ‎(corr. ‎acc.). ‎- ‎2) ‎(neut. ‎verb) ‎to ‎slip ‎of, ‎glide. ‎Targ. ‎Y. ‎I ‎Deut. ‎XIX, ‎5 ‎ישמוט ‎(Y. ‎II ‎ישמיט; ‎ed. ‎Vien. ‎ישמיט, ‎corr. ‎acc.). ‎-