Page:A Dictionary of the Targumim, the Talmud Babli and Yerushalmi, and the Midrashic Literature, Volume 2 (1903).djvu/909

 ‎if ‎not ‎for ‎their ‎own ‎sake, ‎for ‎through ‎the ‎work ‎for ‎a ‎selfish ‎purpose ‎he ‎will ‎arrive ‎at ‎the ‎stage ‎of ‎doing ‎good ‎for ‎its ‎own ‎sake. ‎Ib. ‎13b, ‎a. ‎e. ‎וכ׳ ‎לשמן ‎שחטן ‎if ‎he ‎slaughtered ‎them ‎as ‎such ‎(as ‎festive ‎sacrifices) ‎&c.; ‎זרק ‎לשמן ‎שלא ‎דמן ‎if ‎he ‎sprinkled ‎their ‎blood, ‎having ‎in ‎mind ‎another ‎purpose ‎(another ‎class ‎of ‎sacrifices). ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎25 ‎נקרא ‎קרבנו ‎לשם ‎he ‎was ‎named ‎(נחה) ‎with ‎reference ‎to ‎his ‎sacrifice ‎(ניחח, ‎Gen. ‎VIII, ‎21); ‎וכ׳ ‎נחת ‎לשם ‎he ‎was ‎named ‎(נה) ‎with ‎reference ‎to ‎the ‎rest ‎of ‎the ‎ark ‎(ותנהה, ‎Gen. ‎VIII, ‎4); ‎Yalk. ‎ib. ‎42 ‎וכ׳ ‎שם ‎על; ‎a. ‎v. ‎fr. ‎- ‎שם ‎על ‎(abbrev. ‎עש) ‎with ‎reference ‎to, ‎because. ‎Y. ‎Taan. ‎II, ‎beg. ‎65a ‎על ‎וכ׳ ‎ואנכי ‎שם ‎as ‎a ‎reference ‎to ‎(what ‎Abraham ‎said,) ‎'and ‎I ‎am ‎but ‎dust ‎and ‎ashes ‎(Gen. ‎XVIII, ‎27). ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎23, ‎v. ‎טבריא; ‎a. ‎fr.; ‎v. ‎שום ‎II. ‎-- ‎Pl. ‎שמות, ‎constr. ‎שמות. ‎Kinn. ‎l. ‎c. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎26 ‎וכ׳ ‎הללו ‎הש׳ ‎כל ‎all ‎these ‎names ‎indicate ‎rebellion ‎&c., ‎v. ‎מרדות ‎I. ‎B. ‎Mets. ‎11 ‎4b ‎הללו ‎הש׳ ‎בכל ‎עובר ‎is ‎guilty ‎under ‎all ‎these ‎titles ‎(texts). ‎Shebu. ‎35a ‎ש׳ ‎יש ‎וכ׳ ‎ש׳ ‎ויש ‎שנמחקין ‎there ‎are ‎divine ‎names ‎which ‎may ‎be ‎erased, ‎and ‎such ‎as ‎may ‎not ‎be ‎erased. ‎Y. ‎R. ‎Hash. ‎I, ‎56d ‎bot. ‎המלאכים ‎ש׳, ‎v. ‎מלאך; ‎a. ‎fr.

‎, ‎ ‎ch. ‎same. ‎Targ. ‎Y. ‎II ‎Ex. ‎XXXI, ‎2. ‎Targ. ‎Ps. ‎CXLVII, ‎4. ‎Targ. ‎O. ‎Gen. ‎VI, ‎4; ‎a. ‎fr. ‎- ‎Sot. ‎49a ‎יהא ‎רבא ‎שמיה ‎(abbrev. ‎יהשור), ‎v. ‎אגדפא. ‎Ab. ‎I, ‎13, ‎v. ‎נגד. ‎Yoma ‎83b, ‎v. ‎דוק. ‎Ber. ‎7b, ‎v. ‎גרם ‎I. ‎Sabb. ‎8b ‎(in ‎Hebr. ‎diet.) ‎הילוך ‎שמיה ‎comes ‎under ‎the ‎category ‎of ‎walik- ‎ing'; ‎תשמיש ‎שמיה ‎לא ‎does ‎not ‎come ‎under ‎the ‎category ‎of ‎use.' ‎Hull. ‎48a ‎וכ׳ ‎רר׳ ‎משמיה ‎in ‎behalf ‎of ‎&c.; ‎Y. ‎Taan. ‎I, ‎64a ‎bot. ‎שמיה ‎מן. ‎Sabb. ‎145b ‎שמאי ‎my ‎name, ‎v. ‎תאkמ; ‎a. ‎v. ‎fr. ‎-- ‎Y. ‎Orl. ‎I, ‎61a ‎bot. ‎וכ׳ ‎בריכה ‎שמון ‎נש ‎בני ‎אית ‎there ‎are ‎persons ‎whose ‎name ‎is ‎B'rikah ‎(meaniog ‎blessing), ‎as ‎one ‎says, ‎come ‎thou, ‎blessed ‎of ‎the ‎Lord. ‎-- ‎Pl. ‎שמהן, ‎שמהתא; ‎שמייא, ‎שמי. ‎Targ. ‎Gen. ‎II, ‎20. ‎Ib. ‎XXVI, ‎18. ‎Targ. ‎O. ‎Num. ‎I, ‎5 ‎שמהת ‎constr.; ‎Y. ‎ששמהיית; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Gitt. ‎11b ‎בשמהתייהו ‎. ‎. ‎. ‎שמהתא ‎other ‎names ‎which ‎Jews ‎frequently ‎adopt ‎for ‎ttheir ‎own, ‎v. ‎סק. ‎Meg. ‎14b ‎שמייהו ‎סניין, ‎vv. ‎סני; ‎a. ‎fr.

‎ ‎(= ‎שלמהה, ‎v. ‎דילמא ‎I) ‎[for ‎why,] ‎1) ‎lest, ‎perhaps. ‎Ab. ‎II, ‎4, ‎v. ‎פנה. ‎Y. ‎Ab. ‎Zar. ‎I, ‎39c ‎top ‎[read;] ‎ש׳ ‎לי ‎אי ‎לנשכיני ‎יבוא ‎עקב ‎. ‎. ‎. ‎שכתוב ‎מי ‎woe ‎is ‎me, ‎(I ‎am ‎afraid,) ‎lest ‎he ‎of ‎whom ‎it ‎is ‎written ‎(Gen. ‎III, ‎1b) ‎.. ‎. ‎come ‎tto ‎bite ‎me; ‎Bab. ‎ib. ‎8a ‎וכ׳ ‎בשביל ‎ש׳ ‎לי ‎אוי ‎woe ‎is ‎me, ‎lest ‎the ‎world ‎grow ‎dark ‎around ‎me, ‎because ‎I ‎have ‎sinned. ‎Keth. ‎12a ‎וכ׳ ‎תחתיו ‎ש׳ ‎וניחוש ‎but ‎must ‎we ‎not ‎consider ‎the ‎possibility ‎that ‎she ‎may ‎have ‎prostituted ‎herself ‎while ‎she ‎was ‎egaged ‎to ‎him?; ‎a. ‎fr. ‎- ‎2) ‎שמא ‎m. ‎apprehension, ‎doubt, ‎possibility. ‎Ib. ‎14a ‎ש׳ ‎הכא ‎ברי ‎התם ‎there ‎she ‎as- ‎serts ‎a ‎certainty, ‎here ‎a ‎possibility ‎(as ‎she ‎cannot ‎be ‎certain ‎about ‎it ‎herself). ‎Ib. ‎וכ׳ ‎ש׳ ‎ליה ‎וקיל ‎and ‎he ‎regards ‎this ‎statement ‎of ‎a ‎possibility ‎so ‎lightly ‎that ‎&cn. ‎Ib. ‎מכשיר ‎נמי ‎בש׳ ‎אפי׳ ‎even ‎with ‎her ‎uncertain ‎assertion ‎he ‎declares ‎her ‎fit ‎for ‎marriage. ‎Ib. ‎12b, ‎a. ‎fr. ‎וש׳ ‎ברי, ‎v. ‎ברי; ‎a. ‎fr.

‎, ‎, ‎ ‎pr. ‎n. ‎m. ‎Shammai ‎(abbrev. ‎of ‎שמעיה), ‎1) ‎(הזקן) ‎ש׳ ‎Sh., ‎the ‎colleague ‎of ‎Hillel ‎in ‎the ‎Sanhedrin ‎under ‎king ‎Herod; ‎Hag. ‎II, ‎2. ‎B. ‎Bath. ‎133b; ‎Y. ‎Ned. ‎V, ‎end, ‎39b. ‎Succ. ‎II, ‎5, ‎a. ‎e. ‎הזקן ‎ש׳. ‎Eduy.I, ‎1sq. ‎(differences ‎between ‎Sh. ‎and ‎Hillel). ‎Ib. ‎4; ‎a. ‎v. ‎fr. ‎בית־ ‎ש׳ ‎(abbrev. ‎בש) ‎the ‎school ‎of ‎Sh., ‎the ‎disciples ‎of ‎Sh. ‎Ib. ‎7. ‎Bets. ‎I, ‎1; ‎a. ‎v. ‎fr. ‎-- ‎2) ‎name ‎of ‎an ‎Amora. ‎Y. ‎Sabbg. ‎III, ‎5a ‎bot.; ‎a. ‎fr. ‎V. ‎rr. ‎M'bo, ‎p. ‎124b.

‎, ‎v. ‎שימאה.

‎ ‎c. ‎(b. ‎h.) ‎left ‎side, ‎lefl ‎hand. ‎Yoma ‎IV, ‎1 ‎הסגן ‎משמאלו ‎. ‎. ‎the ‎Sagan ‎to ‎his ‎right, ‎and ‎the ‎chief ‎of ‎the ‎priests' ‎division ‎to ‎his ‎left. ‎Ib. ‎בשמאלו ‎עלה ‎שם ‎של ‎אם ‎if ‎the ‎lot ‎marked ‎'unto ‎the ‎Lord ‎came ‎up ‎in ‎his ‎left ‎hand; ‎שמאלך ‎הגבה ‎raise ‎thy ‎right ‎hand. ‎Ib. ‎V, ‎1 ‎מהלך ‎לשמאלו ‎walks ‎to ‎the ‎left. ‎Snh. ‎107b, ‎v. ‎דחה. ‎Sifre ‎Deut. ‎154 ‎(ref. ‎to ‎Deut. ‎XVII, ‎11) ‎וכ׳ ‎ימין ‎שהוא ‎ש׳ ‎על. ‎. ‎. ‎אפי׳ ‎even ‎if ‎they ‎show ‎it ‎before ‎thy ‎eyes ‎that ‎left ‎is ‎right ‎and ‎right ‎is ‎lett, ‎listen ‎to ‎them; ‎a. ‎v. ‎fr.

‎, ‎Hif. ‎השמאיל ‎(b. ‎h.) ‎to ‎go ‎to ‎the ‎left; ‎to ‎be ‎on ‎the ‎left ‎side, ‎go ‎wrong. ‎Sabb. ‎63a ‎בה ‎למשמאילים ‎to ‎those ‎who ‎make ‎the ‎wrong ‎use ‎of ‎it, ‎v. ‎ימן. ‎Ib. ‎88b ‎למשמאילים ‎בה ‎(Ms. ‎M. ‎ליה ‎איימין ‎דלא, ‎v. ‎ימן). ‎Cant. ‎R. ‎to ‎I, ‎9 ‎. ‎. ‎. ‎אאלו ‎משמאילים ‎ואלו ‎those ‎(pleading ‎in ‎favor ‎of ‎the ‎accused) ‎stand ‎tto ‎the ‎right, ‎and ‎those ‎(against ‎the ‎accused) ‎to ‎the ‎left; ‎a. ‎e.

‎, ‎Af. ‎אשמאיל ‎ch. ‎same. ‎Koh. ‎R. ‎to ‎X, ‎2 ‎(ref. ‎to ‎Gen. ‎XIII, ‎9) ‎(Abraham ‎said,) ‎משמאיל ‎אנא ‎מחצף ‎את ‎אפי׳ ‎לד ‎even ‎if ‎tIholu ‎shalt ‎act ‎irreverently ‎(towards ‎me), ‎Ishall ‎show ‎thee ‎the ‎left ‎side ‎(that ‎thou ‎art ‎wrong). ‎Ib. ‎הוה ‎וכ׳ ‎ליה ‎אשמאיל ‎. ‎. ‎. ‎אמר ‎he ‎said ‎to ‎one ‎of ‎his ‎household, ‎show ‎him ‎the ‎left ‎side, ‎and ‎he ‎showed ‎him ‎a ‎cutting ‎movement ‎in ‎that ‎direction, ‎v. ‎קטיף.

‎ ‎ch. ‎=h. ‎שמאל. ‎Targ. ‎Num. ‎XXII, ‎26; ‎a. ‎e. ‎v. ‎סמלא. ‎- ‎Y. ‎Ned. ‎I, ‎37a ‎top ‎שבועה ‎זו ‎הרי ‎ש׳ ‎if ‎one ‎swears ‎׳by ‎my ‎left ‎hand; ‎it ‎is ‎a ‎binding ‎oath.

‎ ‎f. ‎(preced.) ‎the ‎left. ‎Targ. ‎Y. ‎Deut. ‎XI, ‎18.

‎ ‎(prob.) ‎pr. ‎n. ‎pl. ‎Shamgaz; ‎ש׳ ‎חלא ‎Sh. ‎vinegar, ‎a ‎very ‎pungent ‎vinegar ‎used ‎as ‎a ‎restorative. ‎Ab. ‎Zar. ‎12b ‎(Ms. ‎M. ‎שמגן). ‎Gitt. ‎70a ‎Ar. ‎(ed. ‎שמזג). ‎-- ‎[Sabb. ‎67a ‎מריגז ‎כש׳ ‎ed. ‎(Ms. ‎M. ‎מוריגן ‎בשם; ‎Ms. ‎O. ‎מרגיז ‎בשם, ‎v. ‎מוריגן]

‎ ‎(b. ‎h.) ‎pr. ‎n. ‎m. ‎Shamgar, ‎one ‎of ‎the ‎Judges ‎of ‎Israel. ‎Ruth ‎R. ‎to ‎I, ‎1. ‎Tanh. ‎Ahaire ‎12; ‎aa ‎e.

‎ ‎(b. ‎h. ‎Hif.; ‎cmp. ‎שמם, ‎שמת) ‎to ‎be ‎waste. ‎Pi. ‎שימד ‎[to ‎desttroy, ‎] ‎to ‎persecute; ‎to ‎force ‎to ‎apostasy. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎82 ‎אתכם ‎משמד ‎אני ‎הרי ‎לאו ‎ואם ‎and ‎ifyou ‎cannot ‎answer, ‎I ‎will ‎force ‎you ‎to ‎forswear ‎your ‎religion; ‎Yalk. ‎Is. ‎263 ‎אשמיד ‎(Hif.). ‎-- ‎Part. ‎pass. ‎משומד ‎converted ‎to ‎heathenism, ‎q. ‎V. ‎Hif. ‎השמיד ‎1) ‎to ‎destroy. ‎Esth. ‎R. ‎ttt ‎III, ‎6 ‎אמרתי ‎אני ‎וכ׳ ‎להשעיד ‎. ‎. ‎להשמידם ‎I(the ‎Lord) ‎intended ‎to ‎destroy ‎them, ‎and, ‎as ‎it ‎were, ‎could ‎not ‎. ‎. ‎., ‎and ‎thou ‎wilt ‎destroy, ‎lay ‎&c.? ‎Ib. ‎to ‎III, ‎12; ‎a..e. ‎- ‎2) ‎to ‎force ‎to ‎apostasy, ‎V.. ‎Supra. ‎Nithpa. ‎נשתמד ‎1) ‎to ‎be ‎destroyed, ‎cut ‎of. ‎Yalk. ‎Lev. ‎558 ‎200t