Page:A Dictionary of the Targumim, the Talmud Babli and Yerushalmi, and the Midrashic Literature, Volume 2 (1903).djvu/8

 ‎ ‎(cmp. ‎לבה) ‎to ‎glisten. ‎Pi. ‎לבן ‎1) ‎to ‎polish, ‎brighten; ‎to ‎finish. ‎Sabb. ‎VII, ‎2 ‎והמלבנו ‎. ‎. ‎הגוזז ‎he ‎who ‎clips ‎wool ‎and ‎he ‎who ‎cleanses ‎it ‎(by ‎washing, ‎removing ‎clods ‎&c.); ‎Y. ‎ib. ‎10a ‎top ‎המלבננו ‎וכ׳ ‎דמגפר ‎ההן ‎under ‎mw'labbea ‎of ‎the ‎Mishnah ‎is ‎implied ‎(any ‎preparation ‎for ‎improving ‎raw ‎material, ‎e. ‎g.) ‎he ‎who ‎pitches ‎wood ‎&c., ‎v. ‎איקה. ‎Ib. ‎משום ‎חייב ‎המיינטוון ‎מלבן ‎he ‎who ‎cleanses ‎amiant ‎(v. ‎אמיינטון) ‎comes ‎under ‎the ‎law ‎forbidding ‎polishing ‎(on ‎the ‎Sabbath). ‎Tosef. ‎Ber. ‎VII ‎(VI), ‎2; ‎Ber. ‎58a; ‎Y. ‎ib. ‎IX, ‎13a ‎top ‎וכ׳ ‎ול׳ ‎גז ‎he ‎(Adam) ‎clipped ‎(wool) ‎and ‎cleansed ‎&c. ‎Ab. ‎Zar. ‎V, ‎12 ‎וכ׳ ‎ילבן ‎באור ‎ללבן ‎. ‎. ‎. ‎שדרכו ‎את ‎such ‎utensils ‎as ‎are ‎or- ‎dinarily ‎cleansed ‎by ‎being ‎put ‎in ‎the ‎fire ‎(metal ‎spits ‎&c.) ‎he ‎must ‎cleanse ‎by ‎fire. ‎--Gen. ‎R. ‎s. ‎70 ‎(play ‎on ‎לבן, ‎Gen. ‎XXIX, ‎5) ‎do ‎you ‎know ‎Him ‎וכ׳ ‎ללבן ‎עתיד ‎שהוא ‎who ‎will ‎cleanse ‎your ‎sins ‎to ‎make ‎them ‎appear ‎like ‎snow ‎(Is. ‎I, ‎18); ‎a. ‎fr. ‎- ‎Part. ‎pass. ‎מלובן ‎finished, ‎polished, ‎re- ‎fined. ‎Nidd. ‎31a ‎(of ‎an ‎embryo) ‎ומוורז ‎מל׳ ‎well ‎formed ‎and ‎of ‎strong ‎vitality; ‎Snh. ‎70b; ‎Num. ‎R. ‎s. ‎10. ‎--Ib. ‎ברשע ‎מל׳ ‎finished ‎(refined) ‎in ‎wickedness, ‎v. ‎אפדכסיס; ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎60; ‎Ruth ‎R. ‎to ‎II, ‎1; ‎Yalk. ‎Gen. ‎109. ‎-- ‎Esp. ‎a) ‎to ‎glase ‎tiles; ‎to ‎heat ‎tiles. ‎Bets. ‎IV, ‎7(33a) ‎וכ׳ ‎את ‎מלבנין ‎אין ‎you ‎must ‎not ‎heat ‎(new) ‎tiles ‎(on ‎Holy ‎Days) ‎for ‎roasting ‎on ‎them ‎Y. ‎ib. ‎IV, ‎end, ‎62a ‎בבדוקים ‎מלבנין ‎דאמר ‎מאן ‎he ‎who ‎says ‎that ‎you ‎may ‎heat ‎tiles ‎&c., ‎refers ‎to ‎such ‎as ‎have ‎been ‎tested ‎(to ‎be ‎sound ‎under ‎fire). ‎-bb) ‎(of ‎metal ‎utensils, ‎v. ‎supra) ‎to ‎glow. ‎Hull. ‎8a ‎וכ׳ ‎סכין ‎ל׳ ‎if ‎one ‎made ‎a ‎knife ‎lowing ‎hot ‎and ‎cut ‎with ‎it; ‎a. ‎fr. ‎-Part. ‎pass.מלובן, ‎f. ‎מלובנת. ‎Y. ‎Yeb. ‎XVI, ‎15c ‎bof. ‎Hithpa. ‎התלבן, ‎Nitthpa. ‎נתלבן ‎1) ‎to ‎grow ‎white, ‎glossy, ‎be ‎cleansed. ‎Ex. ‎R. ‎s. ‎23 ‎(play ‎on ‎שלמה ‎a. ‎שלמה) ‎השלמה ‎מה ‎ומתלבנת ‎וחוזרת ‎מתלכלכת ‎הזאת ‎as ‎the ‎garment ‎gets ‎soiled ‎and ‎is ‎cleansed ‎again ‎&c.; ‎(Yalk. ‎Cant. ‎982 ‎מתכבסת). ‎Ib.; ‎Gant. ‎R. ‎to ‎I, ‎6 ‎גופו ‎׳ ‎his ‎tanned ‎skin ‎became ‎white ‎again, ‎V. ‎כרכם. ‎- ‎2) ‎to ‎be ‎glowed, ‎heated. ‎8abb. ‎27b ‎משיתלבנו.. ‎והאונין ‎bundles ‎of ‎fax ‎are ‎considered ‎finished ‎after ‎they ‎are ‎baked; ‎Sifra ‎Thazr., ‎Neg., ‎Par. ‎5, ‎ch. ‎XIII. ‎Hif. ‎הלבין ‎1) ‎to ‎groaw ‎white. ‎Neg. ‎I, ‎6 ‎והלבינו. ‎. ‎. ‎היו ‎i1r ‎the ‎hair ‎was ‎black ‎and ‎turned ‎white. ‎Ib. ‎IV, ‎4 ‎. ‎. ‎. ‎עיקרן ‎מלבין ‎וראשן ‎if ‎their ‎roots ‎are ‎black ‎and ‎their ‎tops ‎white. ‎Yoma ‎VI, ‎8; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎2) ‎to ‎whiten, ‎cleanse. ‎Oant. ‎R. ‎to ‎V, ‎11 ‎וכ׳ ‎כנף ‎להלבין ‎to ‎make ‎white ‎one ‎wing ‎of ‎a ‎raven. ‎Yoma. ‎39b ‎the ‎Temple ‎is ‎called ‎Lebanon ‎וכ׳ ‎שמלבין ‎because ‎it ‎cleanses ‎the ‎sins ‎&c. ‎-- ‎Keth. ‎59b ‎בתו ‎את ‎שילבין ‎הרוצה ‎he ‎who ‎desires ‎to ‎make ‎his ‎daughter ‎white-complexioned ‎(handsome); ‎a. ‎e. ‎-- ‎Transf. ‎(with ‎פנים) ‎to ‎put ‎to ‎shame, ‎axpose. ‎Ab. ‎III, ‎11 ‎וכ׳ ‎פני ‎המלבין ‎he ‎who ‎exposes ‎his ‎fellowman ‎to ‎shame ‎in ‎public. ‎B. ‎Mets. ‎59a ‎לאדם ‎לו ‎נוח ‎וכ׳ ‎ילבין ‎ואל ‎. ‎. ‎שיפיל ‎man ‎should ‎rather ‎have ‎himself ‎thrown ‎into ‎a ‎furnace ‎than ‎put ‎his ‎neighbor ‎to ‎shame. ‎Yalk. ‎Deut. ‎938 ‎פניהם ‎מלבין ‎אני ‎I ‎should ‎put ‎them ‎to ‎shame; ‎(Pirke ‎d'R. ‎El. ‎ch. ‎XLIV ‎מגלה, ‎v. ‎גלה). ‎B. ‎Mets. ‎S8b ‎דמים ‎שופך ‎כאילו ‎. ‎. ‎המלבין ‎כל ‎he ‎who ‎puts ‎his ‎neighr ‎bor ‎to ‎public ‎shame ‎is ‎considered ‎as ‎if ‎he ‎shed ‎blood; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Y. ‎Suucc. ‎V, ‎55c ‎bot. ‎(play ‎on ‎נבל) ‎מיני ‎כמה ‎לברןiשמ ‎זמר ‎it ‎shames ‎(excels) ‎many ‎a ‎musical ‎instrument.

‎ ‎ch. ‎(denom. ‎of ‎לבנא, ‎cmp. ‎אריח) ‎to ‎have ‎a ‎strong ‎rest; ‎to ‎be ‎well ‎balanced. ‎Sabb. ‎104a ‎כרעיה ‎אחידא ‎שקר ‎מ״ט ‎לבני ‎מלבן ‎ואמת ‎Ms. ‎M. ‎why ‎has ‎the ‎word ‎שקר ‎one ‎single ‎foot ‎(in ‎the ‎letter ‎ק), ‎while ‎the ‎letters ‎of ‎אמת ‎have ‎a ‎level ‎foundation?; ‎(ed. ‎לבוניה ‎מלבן ‎ואמת ‎קאי ‎כרעא ‎אחדא ‎שיקרא ‎fassehood ‎(שקר) ‎stands ‎on ‎one ‎leg, ‎while ‎the ‎foundation ‎of ‎truth ‎(אמת) ‎is ‎level). ‎Pa. ‎לכן ‎to ‎found, ‎rest. ‎Erub. ‎14a ‎וכ׳ ‎בטינא ‎ליה ‎מלבין ‎you ‎may ‎form ‎a ‎level ‎rest ‎for ‎it ‎by ‎plastering, ‎partly ‎on ‎this, ‎partly ‎on ‎the ‎other ‎side, ‎so ‎that ‎it ‎will ‎be ‎firm. ‎-- ‎Part. ‎pass. ‎מלבן, ‎v. ‎supra.

‎ ‎(b. ‎h.) ‎pr. ‎n. ‎m. ‎Laban, ‎son ‎of ‎Bethuel, ‎freq. ‎הארמי ‎ל׳ ‎L. ‎the ‎Aramaean. ‎Snh. ‎105a. ‎Ab. ‎Zar. ‎3a ‎ל׳ ‎יבוא ‎וכ׳ ‎let ‎L. ‎come ‎and ‎give ‎testimony ‎for ‎Jacob ‎&c. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎60, ‎v. ‎אפדכסים. ‎Koh. ‎R. ‎to ‎II, ‎26; ‎a. ‎fr.

‎ ‎m. ‎(b. ‎h.; ‎v. ‎לבן) ‎white; ‎white ‎color, ‎white ‎sub- ‎stance. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎73 ‎ל׳ ‎בן ‎a ‎white ‎child, ‎opp. ‎כושי. ‎Men. ‎IV, ‎1 ‎'הל׳ ‎את. ‎. ‎התכלת ‎the ‎absence ‎of ‎the ‎blue ‎fringe ‎is ‎no ‎obstacle ‎to ‎using ‎the ‎white ‎one ‎&c. ‎Bekh. ‎45b, ‎v. ‎בהק. ‎Lev. ‎R. ‎s. ‎31 ‎וכ׳ ‎הל׳ ‎מתוך ‎רואה ‎אדם ‎אין ‎man ‎does ‎not ‎see ‎throngh ‎the ‎white ‎(of ‎the ‎eye). ‎Yoma ‎75a ‎כמרגלית ‎ל׳, ‎v. ‎גד ‎II. ‎Ib. ‎VII, ‎4, ‎a. ‎fr. ‎ל׳ ‎בגדי ‎garments ‎of ‎white ‎sturf. ‎Ib. ‎1, ‎v. ‎אסטלית; ‎a. ‎v. ‎fr. ‎-- ‎ה)ל׳) ‎שדה ‎a ‎bright, ‎shadeless ‎field, ‎vegetable ‎or ‎grain ‎field, ‎opp. ‎אילן ‎שדה ‎orchard. ‎Shebi. ‎II, ‎1. ‎M. ‎Kat. ‎I, ‎4; ‎a. ‎r. ‎- ‎Pl. ‎לבנים, ‎לבנין. ‎PMikv. ‎VIII, ‎2 ‎נמשכים ‎ל׳ ‎(מים) ‎white ‎and ‎cohesive ‎matter ‎(urin). ‎Tosef.. ‎Sabb, ‎I, ‎22 ‎הל׳ ‎white ‎garments, ‎opp. ‎צבועין ‎colored; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Penm. ‎לבנה. ‎Y. ‎Shek. ‎VI, ‎49d ‎bot.; ‎Cant. ‎R. ‎to ‎V, ‎11 ‎אש ‎ל׳ ‎white ‎fire. ‎Sifra ‎Thazr., ‎Neg., ‎Par. ‎5, ‎ch. ‎XIII ‎פשתיםמ ‎מה ‎ל׳ ‎צמר ‎אף ‎ל׳ ‎as ‎linet ‎means ‎of ‎natural ‎white ‎colord, ‎so ‎does ‎'wool ‎&c. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎73 ‎ל׳ ‎או ‎שחורה ‎is ‎it ‎the ‎portrait ‎of ‎a ‎black ‎or ‎of ‎a ‎white ‎person; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Pl. ‎לבנות. ‎Macc. ‎20b ‎וכ׳ ‎ל׳ ‎במלקט ‎when ‎he ‎plucks ‎the ‎gray ‎hair ‎from ‎among ‎the ‎black. ‎B. ‎Kam. ‎60b; ‎a. ‎fr.

‎ ‎ch. ‎1) ‎same. ‎Targ. ‎Y. ‎Gen. ‎XXX, ‎37, ‎v. ‎next ‎w. ‎- ‎*2) ‎= ‎לבנא, ‎brick. ‎Targ. ‎Y. ‎II ‎Ex. ‎XXIV, ‎10 ‎(Y. ‎I, ‎a. ‎O. ‎אבן; ‎h. ‎text ‎לבנת).

‎, ‎(לבן) ‎m. ‎ch.=h. ‎לבנ. ‎chitr ‎poplar. ‎Targ. ‎O. ‎Gen. ‎XXX, ‎37 ‎(Y. ‎לבן ‎דפדח, ‎v. ‎פרח). ‎Targ. ‎Hos. ‎IV, ‎13.

‎, ‎v. ‎לובן.

‎, ‎ ‎m. ‎brick; ‎pl. ‎לבנין, ‎ליב׳, ‎v. ‎לבינתא.

‎. ‎לבי׳ ‎f. ‎(b. ‎h.; ‎לבן ‎to ‎stamp, ‎tread, ‎cmp. ‎לבד; ‎v. ‎Schr. ‎KATa, ‎p. ‎121 ‎note) ‎brick. ‎Lev. ‎R. ‎s. ‎23 ‎(ref. ‎to ‎Ex. ‎XXIV, ‎10, ‎cmp. ‎Targ. ‎Y. ‎ib.) ‎אבל ‎נגאלו ‎שלא ‎עו ‎זה ‎וכ׳ ‎להנתן ‎ל׳ ‎של ‎דרכה ‎היתה ‎היכן ‎משנגאלו ‎this ‎(brick ‎of ‎sapphire ‎under ‎his ‎feet) ‎was ‎before ‎they ‎(the ‎Israelites) ‎were ‎redeemed, ‎but ‎after ‎their ‎redemption ‎the ‎brick ‎was ‎placed ‎where ‎it ‎belonged. ‎Kel. ‎IX, ‎6 ‎וכ׳ ‎שבלעה ‎ל׳ ‎a ‎brick ‎in ‎which ‎a ‎metal ‎ring ‎has ‎entirely ‎disappeared; ‎Tosef. ‎Mikv. ‎VI ‎(VII), ‎12 ‎וכ׳ ‎בל׳ ‎ששנתונה ‎טבעת ‎a ‎ring ‎which ‎was ‎stuck ‎into ‎a ‎brick ‎of ‎soft ‎clay. ‎Ab. ‎Zar. ‎46a ‎ל׳ ‎שזקם, ‎v. ‎זת; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Pl. ‎לבנים, ‎לבי׳. ‎Ex. ‎R. ‎s. ‎5. ‎Pirke ‎d'R. ‎El. ‎ch. ‎XLVIII ‎הל׳ ‎לובן ‎בין ‎between ‎the ‎layers ‎of ‎bricks. ‎B.