Page:A Dictionary of the Targumim, the Talmud Babli and Yerushalmi, and the Midrashic Literature, Volume 2 (1903).djvu/67

 ‎for ‎in ‎Greek ‎they ‎call ‎a ‎foolish ‎woman ‎mora; ‎Yalk. ‎Zeph. ‎567 ‎מירה ‎(corr. ‎acc.). ‎Midr. ‎Till. ‎to ‎Ps. ‎IX, ‎21 ‎(play ‎on ‎מורה, ‎ib.) ‎מ׳ ‎. ‎. ‎. ‎בל״י ‎שכן ‎. ‎. ‎בהן ‎הכנס ‎let ‎folly ‎enter ‎into ‎their ‎hearts, ‎for ‎in ‎Greek ‎they ‎call ‎a ‎tool ‎mora ‎(= ‎מורוס).

‎, ‎constr. ‎מוראת, ‎v. ‎מורא ‎I.

‎ ‎f. ‎(b. ‎h. ‎מראה; ‎v. ‎מרא ‎Hif.) ‎crop ‎of ‎birds. ‎Zeb. ‎VI, ‎5, ‎sq. ‎Yoma ‎21a; ‎a. ‎e. ‎-- ‎Pl. ‎מוראות. ‎Tam. ‎I, ‎4; ‎Sifra. ‎Vayikra, ‎N'dab., ‎Par. ‎7, ‎ch. ‎IX..

‎, ‎v. ‎מורנא.

‎, ‎, ‎, ‎v. ‎מורכיוותא.

‎ ‎f. ‎(רבה) ‎young ‎tree ‎or ‎bough. ‎- ‎Pl. ‎מורביות. ‎Succ. ‎IV, ‎5 ‎(45a) ‎ערבה ‎של ‎מ׳ ‎(Mish. ‎a. ‎Ms. ‎M. ‎מר׳) ‎young ‎willows; ‎Yalk. ‎Ps. ‎876. ‎Tam. ‎II, ‎3 ‎מר׳.

‎ ‎f., ‎pl. ‎מורביות ‎(=מורביעות, ‎v. ‎רביע) ‎1)water- ‎ing ‎times. ‎Y. ‎Shebl. ‎II, ‎34a ‎מ׳ ‎שלש ‎ממנו ‎מנע ‎(sub. ‎מים) ‎he ‎omitted ‎to ‎water ‎it ‎for ‎three ‎periods ‎(Mish. ‎ib. ‎9 ‎עונות); ‎Tosef. ‎ib. ‎II, ‎4 ‎מריעות ‎ed. ‎Zuck. ‎(read ‎מרביעות;Var. ‎מרבעות). ‎-- ‎2) ‎layers, ‎piles ‎of ‎hewn ‎stones. ‎Ib. ‎III, ‎1; ‎Shebi. ‎III, ‎5.

‎, ‎, ‎, ‎v. ‎מוריג, ‎מוריגא.

‎, ‎Targ. ‎Y. ‎Lev. ‎XIX, ‎36 ‎some ‎ed., ‎v. ‎מודנא.

‎ ‎f. ‎(רגש) ‎perception. ‎- ‎Pl. ‎מורגשות. ‎Num. ‎R. ‎s. ‎14 ‎(some ‎ed. ‎מרגש׳), ‎v. ‎הרגשה.

‎, ‎v. ‎מרד ‎I.

‎ ‎m., ‎מורדת ‎c. ‎v. ‎מרד.

‎ ‎m. ‎(b. ‎h.; ‎ירד) ‎descent. ‎-Pl. ‎מורדות. ‎Erub. ‎56a.

‎ ‎(or ‎מורד) ‎m. ‎name ‎of ‎a ‎species ‎of ‎locusts. ‎Tosef. ‎Hull. ‎III, ‎25.

‎ ‎f. ‎pl. ‎(רדי ‎to ‎plough) ‎furrows. ‎Targ. ‎Ps. ‎oxxix, ‎מורדותהון ‎ed. ‎Lag. ‎(Regia ‎מורדית; ‎ed. ‎Wil. ‎מורדניתי; ‎ed. ‎Ven. ‎מורניתי, ‎corr. ‎acc.).

‎ ‎m. ‎(preced.; ‎cmp. ‎חתר, ‎Jon. ‎I, ‎13) ‎rudder. ‎B. ‎Mets. ‎87a; ‎Meg. ‎16b, ‎v. ‎לברות.

‎, ‎, ‎v. ‎מורדותא.

‎, ‎ ‎m. ‎(Pers. ‎murdahmortuus. ‎v. ‎rl.to ‎Lev. ‎Targ. ‎Dict. ‎I, ‎p. ‎418a; ‎cmp. ‎מרתכא) ‎dead, ‎wither- ‎ed ‎flesh. ‎Hull. ‎121a ‎(expl ‎אלל, ‎Mish. ‎ib. ‎IX, ‎1) ‎R. ‎J. ‎says ‎מרדקא ‎Ar. ‎s. ‎v. ‎אלל ‎(ed. ‎a. ‎Yalk. ‎Job ‎906 ‎מרטקא); ‎R. ‎Lak. ‎says, ‎סכין ‎שפלטתו ‎בשר ‎(v. ‎פלט); ‎[Targ. ‎Job. ‎XIII, ‎4, ‎a ‎gloss ‎to ‎אלל, ‎combining ‎both ‎opinions; ‎סכינא ‎דפלטיה ‎ומורדקא ‎ed. ‎Lag. ‎(ed. ‎Wil. ‎מודר׳; ‎Ar. ‎ed. ‎Koh. ‎s. ‎v. ‎אלל; ‎דמו].

‎ ‎myrrh, ‎v. ‎מורא.

‎ ‎m. ‎(b. ‎h.; ‎= ‎מערה, ‎of ‎Phoenician ‎origin, ‎v. ‎Vellh. ‎Text ‎d. ‎B. ‎Sam., ‎p. ‎144, ‎sq.) ‎raeor. ‎Naz. ‎IX, ‎5; ‎Midr. ‎Sam. ‎ch. ‎II ‎וכ׳ ‎(האמור(ה ‎מ׳ ‎מה ‎as ‎the ‎word ‎morah ‎which ‎is ‎used ‎in ‎connection ‎with ‎Samson ‎(Juud. ‎XIII, ‎5) ‎intimates ‎that ‎he ‎shall ‎be ‎a ‎nazarite, ‎so ‎also ‎&c. ‎(ISam. ‎I, ‎11); ‎v. ‎next ‎w. ‎- ‎Num. ‎R. ‎s. ‎10 ‎why ‎is ‎the ‎razor ‎(תער) ‎called ‎morah ‎וכ׳ ‎מתיירא ‎השער ‎שאין ‎for ‎the ‎hair ‎is ‎afraid ‎of ‎nothing ‎but ‎the ‎razor ‎(v. ‎מורא); ‎v. ‎Midr. ‎Sam. ‎l. ‎c.

‎ ‎m. ‎(cmp. ‎מרות) ‎authority. ‎Naz. ‎IX, ‎5 ‎והלא ‎בר״ד ‎של ‎אלא ‎מ׳ ‎אין ‎does ‎not ‎this ‎morah ‎(I ‎Sam. ‎I, ‎11, ‎v. ‎Targ.) ‎mean, ‎the ‎authority ‎of ‎man ‎(sball ‎not ‎come ‎upon ‎his ‎head ‎בו״ד ‎של ‎מ׳ ‎עליו ‎היה ‎שכבר ‎(Var. ‎מורא) ‎the ‎au- ‎thority ‎of ‎man ‎was ‎obviously ‎upon ‎him ‎(I ‎Sam. ‎XVI, ‎2); ‎Midr. ‎Sam. ‎ch. ‎II ‎(corr. ‎acc.).

‎ ‎f. ‎stupid, ‎v. ‎מורא ‎II.

‎, ‎part. ‎Hif. ‎of ‎ירה; ‎v. ‎next ‎w.

‎ ‎m. ‎(b. ‎h. ‎מרה; ‎part. ‎of ‎מרה) ‎rebellious. ‎- ‎Pl. ‎מורים. ‎Tanh. ‎Huck. ‎9 ‎(ref. ‎to ‎המרים, ‎Num. ‎XX, ‎10) ‎סרבנים ‎המ׳ ‎המ׳ ‎מהו ‎what ‎does ‎this ‎haommorim ‎mean? ‎There ‎are ‎several ‎explanations ‎of ‎it ‎hamm. ‎means'trouble-- ‎some'; ‎וכ׳ ‎שוטין ‎המ׳ ‎hamomorim ‎means ‎fools', ‎for ‎in ‎the ‎sea ‎towns ‎they ‎call ‎fools ‎morim ‎(v. ‎מורוס) ‎אומרים ‎ויש ‎מלמדיהן ‎את ‎שמורים ‎המ׳ ‎and ‎some ‎say, ‎hommm. ‎means ‎those ‎who ‎presume ‎to ‎teach ‎their ‎teachers; ‎(or) ‎חצים ‎המורים ‎וכ׳ ‎those ‎who ‎shoot ‎arrows ‎(with ‎ref. ‎to ‎ISam. ‎XXXI, ‎3); ‎v. ‎ידה; ‎Num. ‎R. ‎s. ‎19.

‎ ‎(μωρε, ‎vocat. ‎of ‎μωρσς, ‎v. ‎next ‎art.) ‎fool! ‎Pesik. ‎Shim ‎u. ‎p. ‎118b ‎מ׳ ‎לבני ‎קורא ‎תהי ‎אל ‎. ‎. ‎. ‎למלך ‎1ke ‎to ‎a ‎king ‎who ‎gave ‎his ‎son ‎in ‎charge ‎of ‎a ‎pedagogue ‎and ‎said, ‎never ‎call ‎my ‎son ‎fool; ‎. ‎. ‎כהדין ‎מ׳ ‎לישנא ‎הדין ‎מה ‎מורוס ‎. ‎what ‎does ‎this ‎more ‎mean?-As ‎in ‎Greek ‎they ‎call ‎a ‎fool ‎moros; ‎Yalk. ‎Jer. ‎265; ‎Yalk. ‎Num. ‎764 ‎לבני... ‎מורים ‎(corr. ‎acc.).

‎, ‎Targ. ‎Ps. ‎LV, ‎22, ‎v. ‎מורניתא.

‎ ‎m. ‎(u) ‎fool. ‎Pesik. ‎Shimi ‎u, ‎p. ‎118b, ‎a. ‎e.. ‎v. ‎preced. ‎art. ‎-- ‎Pl. ‎מורים, ‎מורין. ‎Ib. ‎מ׳ ‎לבני ‎. ‎. ‎. ‎. ‎אל ‎you ‎shall ‎not ‎call ‎my ‎children ‎fools ‎(play ‎on ‎הברים, ‎v. ‎preced. ‎art.). ‎Tanh. ‎Huck. ‎9, ‎v. ‎מורה ‎II.

‎ ‎m. ‎supposed ‎to ‎be ‎the ‎name ‎of ‎a ‎clean ‎bird ‎with ‎long ‎legs ‎and ‎of ‎a ‎red ‎color, ‎Rashi ‎(differ. ‎in ‎Ar.). ‎Hull. ‎63a. ‎[The ‎sense ‎of ‎מ׳ ‎וסימניך ‎is ‎obscure.]

‎, ‎Tosef. ‎Ter. ‎IV, ‎15 ‎=ממורחת, ‎v. ‎מרח.

‎ ‎m. ‎(= ‎ממורט; ‎מרט) ‎bald-headed ‎person. ‎Tosef. ‎Naz. ‎I, ‎6 ‎(Naz. ‎46b ‎הממורט ‎נזיר).

‎, ‎ ‎pr. ‎n. ‎Mauretania, ‎a ‎district ‎of ‎northwestern ‎Africa. ‎Sifre ‎Deut. ‎320; ‎Y ‎eb. ‎63b ‎(not ‎מרטנא), ‎v. ‎ברבריא.

‎, ‎Yalk. ‎Gen. ‎149, ‎read ‎מור.

‎ ‎m. ‎(b. ‎h. ‎מורג, ‎מורג; ‎cmp. ‎ארג ‎Pi) ‎1) ‎an ‎im- ‎plement ‎with ‎grooves ‎or ‎indentations, ‎esp. ‎threshing ‎sledge. ‎-- ‎Pl. ‎מוריגים, ‎מורגים. ‎Zeb. ‎116b; ‎Men. ‎22a; ‎Ab. ‎Zar. ‎24b ‎(expl. ‎מורגים, ‎II ‎Sam. ‎XXIV, ‎22), ‎v. ‎טורביל. ‎- ‎2) ‎palate ‎(Rashi; ‎all ‎parts ‎of ‎the ‎animal ‎which ‎are ‎rough ‎and ‎in- ‎dfhted). ‎-- ‎Pl. ‎as ‎ab. ‎Ber, ‎55a; ‎Sabb. ‎81a ‎בהמה ‎מוריגי ‎the ‎palate ‎(or ‎tongue ‎&c.) ‎of ‎an ‎animal.