Page:A Dictionary of the Targumim, the Talmud Babli and Yerushalmi, and the Midrashic Literature, Volume 2 (1903).djvu/585

 ‎crying, ‎are ‎we ‎to ‎be ‎guided ‎by ‎the ‎popular ‎dislike ‎of ‎a. ‎person)?

‎, ‎v. ‎ויווי.

‎, ‎, ‎v. ‎צואר.

‎, ‎v. ‎צוארנוייתא.

‎ ‎m. ‎(denom. ‎of ‎צוור) ‎neck-chain; ‎trnsf. ‎(cmp. ‎קולר) ‎a ‎gang ‎of ‎men. ‎-- ‎Pl. ‎צוורני. ‎Kidd. ‎72b ‎. ‎אאתי ‎הוה ‎צ׳ ‎צ׳ ‎מינן ‎מפיק ‎הוה ‎Elijah ‎would ‎come ‎and ‎send ‎entire ‎gangs ‎away ‎from ‎us ‎(Vaar. ‎קולרין, ‎v. ‎Rashi ‎a. ‎l.).

‎, ‎v. ‎ציארנוייתא.

‎, ‎(ant. ‎R. ‎to ‎VI, ‎4, ‎v. ‎צור ‎II.

‎, ‎v. ‎צות.

‎ ‎(cmp. ‎צבת ‎a. ‎צות) ‎to ‎join, ‎attach. ‎[B. ‎Mets. ‎29b ‎צוית ‎Ms. ‎r., ‎מצוית ‎Ms. ‎R. ‎2, ‎v. ‎זצון. ‎thpa. ‎איעטוות ‎to ‎be ‎attached. ‎B. ‎Bath. ‎80a ‎דמיצטותא ‎אמה ‎וכ׳ ‎אברתא ‎(Ar. ‎דמיצטב׳) ‎the ‎mother ‎bird ‎will ‎be ‎attached ‎to ‎the ‎daughter ‎bird ‎and ‎to ‎the ‎mate ‎that ‎we ‎leave ‎with ‎her, ‎וכ ‎תיטוות ‎נמי ‎אאיהי(notתיצטוה, ‎v. ‎Rabb. ‎D. ‎S. ‎a.l. ‎note ‎300e400)) ‎she ‎(the ‎daughter), ‎too, ‎will ‎remain ‎attached ‎to ‎her ‎mother ‎&c. ‎Ib. ‎וכ׳ ‎מיצטוותא ‎אברתה ‎אמה ‎the ‎mother ‎remains ‎attached ‎to ‎the ‎daughter, ‎but ‎not ‎so ‎the ‎daughter ‎&c.

‎ ‎m. ‎(preced.) ‎company. ‎Succ. ‎52a ‎. ‎. ‎. ‎אורחין ‎בסימא ‎ועוותין ‎(Ar. ‎וצבתין) ‎our ‎way ‎is ‎long, ‎and ‎our ‎com- ‎pany ‎sweet ‎(I ‎am ‎sorry ‎that ‎we ‎have ‎to ‎part); ‎Yalk. ‎Joel ‎535 ‎וכ׳ ‎וצוותא ‎. ‎אורחא. ‎Tam. ‎27a ‎הוא ‎בוותה ‎ואחריני ‎דאזיל ‎(Rashi ‎צוותא ‎מששום) ‎and ‎the ‎second ‎one ‎goes ‎along ‎only ‎for ‎company's ‎sake.

‎, ‎v. ‎צייתנית.

‎, ‎, ‎, ‎, ‎, ‎v. ‎sub ‎איוה. ‎צווח׳.

‎ ‎m. ‎(צאה, ‎as ‎נוי ‎fr. ‎נאה) ‎dirty, ‎v. ‎צוואי, ‎a. ‎צאה.

‎, ‎Pa. ‎צוי ‎(= ‎צו) ‎to ‎cry, ‎shout. ‎Hull. ‎53a ‎bot. ‎מוי ‎הוא ‎Ar. ‎(ed. ‎מעואי ‎קא ‎איהו), ‎v. ‎עוי ‎II. ‎-- ‎[Gen. ‎R. ‎s. ‎65 ‎מצויין ‎Ar. ‎s. ‎v. ‎מצוי, ‎v. ‎צון. ‎- ‎B. ‎Mets. ‎29b ‎מצויין ‎Ar. ‎l. ‎c.,. ‎Ms. ‎r. ‎צוית, ‎Ms. ‎R. ‎2 ‎מצוית, ‎v. ‎צון.]

‎, ‎, ‎ ‎(v. ‎8. ‎8m. ‎3370) ‎[to ‎contract,] ‎to ‎be ‎hot, ‎dry ‎up, ‎wither. ‎Pes. ‎56a ‎לאלתר ‎צאוי ‎ed. ‎(Ar. ‎צווי) ‎it ‎will ‎at ‎once ‎dry ‎up. ‎Ib. ‎110b ‎דיקלא ‎וצווא ‎פקע ‎Ar. ‎(ed. ‎הוא ‎ופקע ‎דיקלא ‎צווח, ‎Ms. ‎M. ‎צוה) ‎the ‎bark ‎burst, ‎and ‎the ‎palm ‎dried ‎up. ‎Ib. ‎111a ‎כרעיה ‎ווו ‎his ‎legs ‎shrivelled. ‎Pa. ‎צוי ‎to ‎burn, ‎desiccate. ‎B. ‎Bath. ‎24b ‎bot. ‎. ‎. ‎דאזדיל ‎ליה ‎ומצוי ‎the ‎dust ‎penetrates ‎its ‎heart ‎and ‎desiccates ‎it ‎(the ‎plant). ‎צוי, ‎צוה ‎1 ‎to ‎join, ‎attend. ‎Ber. ‎6b; ‎Sabb. ‎30b ‎לצוות ‎לזה ‎ed. ‎(perh. ‎fr. ‎צות, ‎v. ‎צות; ‎Ar. ‎לצבות), ‎v. ‎צבת. ‎-[) ‎to ‎arrange, ‎pile; ‎denom. ‎ציון.] ‎Pi. ‎צוה, ‎צווה ‎(b. ‎h.) ‎to ‎order, ‎command; ‎to ‎appoint. ‎Men. ‎44a ‎וכ׳ ‎ציונו ‎אחת ‎מצוה ‎the ‎Lord ‎gave ‎us ‎one ‎command, ‎its ‎name ‎is ‎Tsitsith. ‎Ib. ‎וכ׳ ‎ויעשוני ‎עלי ‎צוה ‎give ‎orders ‎about ‎me, ‎that ‎they ‎make ‎me ‎a ‎proselyte. ‎Sabb. ‎23a, ‎a. ‎e. ‎.וכ׳ ‎וונו ‎. ‎. ‎. ‎קדשנו ‎אשר ‎(abbrev. ‎אקבו ‎who ‎has ‎sanctified ‎us ‎through ‎his ‎commmandments, ‎and ‎commanded ‎us ‎to ‎&c.; ‎צונו ‎והיכן ‎and ‎where ‎did ‎he ‎command ‎us ‎(where ‎in ‎the ‎Torah ‎is ‎it ‎intimated)? ‎B. ‎Batb. ‎151bמיתה ‎מחמת ‎מצוה ‎one ‎who ‎disposes ‎of ‎his ‎property, ‎because ‎he ‎expects ‎to ‎die. ‎SifraTsav, ‎end ‎שנצטוה ‎למי ‎המצוה ‎כדי ‎the ‎commander ‎was ‎worthy ‎of ‎him ‎who ‎was ‎commmanded; ‎a. ‎fr. ‎- ‎Part. ‎pass. ‎מצוה. ‎Kidd. ‎31a ‎וכ׳ ‎ועושה ‎מצ׳ ‎גדול ‎he ‎who ‎is ‎commanded, ‎and ‎does ‎(a ‎good ‎deed, ‎because ‎it ‎is ‎God's ‎will) ‎stands ‎higher ‎than ‎he ‎that ‎is ‎not ‎commanded ‎and ‎does ‎(a ‎good. ‎deed); ‎a. ‎e. ‎Nithpa. ‎נצטוה ‎to ‎be ‎ordered, ‎commanded. ‎Ib. ‎38a ‎שלש ‎וכ׳ ‎נעטוו ‎מצות ‎three ‎commands ‎were ‎given ‎to ‎the ‎sraelites ‎on ‎their ‎entering ‎the ‎land. ‎Ib ‎bוכ ‎שנצטוו ‎מצוה ‎כל ‎whatever ‎command ‎was ‎enjoined ‎upon ‎the ‎Israelites ‎before ‎they ‎entered ‎the ‎aand. ‎Y. ‎Meg. ‎I, ‎70a ‎bot. ‎שנצטוינו ‎המצות ‎אלו ‎וכ׳ ‎these ‎are ‎the ‎commandments ‎which ‎were ‎given ‎us ‎through ‎the ‎mouth ‎of ‎Moses; ‎a. ‎fr.

‎, ‎. ‎v. ‎איקן.

‎, ‎v. ‎ציונא.

‎, ‎v. ‎ציל.

‎, ‎ ‎ ‎m. ‎pl. ‎inhabitants ‎of ‎Beth ‎Tsula. ‎Targ. ‎Mic. ‎I, ‎11 ‎(Ms. ‎צלאי; ‎h. ‎text ‎האצל ‎בית).

‎, ‎, ‎v. ‎אחלא.

‎, ‎ ‎f.=h. ‎צלקת, ‎scar. ‎Targ. ‎Y. ‎Ex. ‎II, ‎5. ‎Targ. ‎Y. ‎Lev. ‎XIII, ‎23; ‎28 ‎(h. ‎text ‎צרבת).

‎ ‎ch. ‎=b. ‎h. ‎צום ‎(cmp. ‎צמם) ‎to ‎restrain ‎one's ‎self; ‎to ‎fast. ‎Targ. ‎II ‎Sam. ‎XII, ‎16. ‎Targ. ‎Y. ‎Lev. ‎XXIII, ‎29; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Part. ‎צאית, ‎ציים; ‎f ‎ציימא, ‎צרמא; ‎pl. ‎ציימין, ‎צימ׳. ‎Targ. ‎II ‎Sam. ‎XII, ‎23. ‎Targ. ‎Y. ‎II ‎Lev. ‎l. ‎c.; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Y. ‎Hall. ‎I, ‎57a ‎top ‎יומין ‎תרי ‎צם ‎fasted ‎two ‎days ‎(observed ‎the ‎Day ‎of ‎Atonement ‎ttwo ‎days). ‎Y. ‎Kil. ‎IX, ‎32b ‎bot. ‎-- ‎Y. ‎Hag. ‎II, ‎77d ‎bot. ‎ומפרסמה ‎ציימה ‎הוות ‎she ‎used ‎to ‎fast ‎and ‎make ‎it ‎public; ‎a. ‎fr. ‎Pa. ‎ציים ‎same. ‎Targ. ‎Y. ‎Lev. ‎l. ‎c. ‎-- ‎Y. ‎Ned. ‎VIII, ‎40a ‎bot. ‎וכ׳ ‎ערובת ‎כל ‎צ׳ ‎. ‎. ‎. ‎ר׳ ‎R. ‎J. ‎fasted ‎every ‎New ‎Year's ‎eve; ‎ib. ‎דצומין ‎׳ ‎observed ‎three ‎hundred ‎voluntary ‎fasts; ‎Y. ‎Meg. ‎I, ‎70a ‎top ‎(also ‎צם). ‎Y. ‎Sot. ‎III, ‎19a ‎מציימה ‎וכ׳ ‎ו)אובדת) ‎she ‎fasts ‎and ‎loses ‎her ‎virginity; ‎a. ‎fr.

‎ ‎m. ‎(b. ‎h.; ‎preced.) ‎fast, ‎fast-day. ‎Treat. ‎Sof'rim ‎XVII, ‎4 ‎הצ׳ ‎ימי ‎fast-days. ‎R. ‎Hash. ‎18b ‎(ref. ‎to ‎Zech. ‎VIII, ‎19) ‎צ׳ ‎שלום ‎אין ‎. ‎. ‎. ‎שיש ‎בזמן ‎when ‎there ‎is ‎peace, ‎these ‎days ‎shall ‎be ‎days ‎of ‎joy ‎&c., ‎when ‎there ‎is ‎no ‎peace, ‎they ‎shall ‎be ‎fast-days; ‎a. ‎e. ‎-- ‎Pl. ‎צומות, ‎צומין. ‎Koh. ‎R. ‎to ‎X, ‎10 ‎ותעניות ‎צ׳ ‎יגזרו ‎et ‎them ‎decree ‎fasts ‎and ‎affdictions. ‎Y. ‎Bets. ‎II, ‎end, ‎61a ‎התעניות ‎ומן ‎הצ׳ ‎מן ‎(not ‎התענית) ‎from ‎fasts ‎and ‎&c. ‎Meg. ‎16b; ‎a. ‎e.