Page:A Dictionary of the Targumim, the Talmud Babli and Yerushalmi, and the Midrashic Literature, Volume 2 (1903).djvu/529

 ‎Sifre ‎Num. ‎124 ‎(ref. ‎to ‎Num. ‎XIX, ‎5) ‎הפ׳ ‎את ‎להביא ‎R. ‎S. ‎to ‎Par. ‎III, ‎9 ‎(ed. ‎הפקיגים; ‎Yalk. ‎Num. ‎761 ‎הפוקעין, ‎v. ‎פקע) ‎this ‎is ‎to ‎include ‎the ‎fragments ‎that ‎jumped ‎off ‎(that ‎they ‎must ‎be ‎brought ‎back ‎and ‎burned).

‎, ‎v. ‎פקא.

‎ ‎, ‎v. ‎ub ‎פיק׳.

‎ ‎f. ‎(פקע) ‎[that ‎which ‎is ‎to ‎be ‎unravelled; ‎cmp. ‎בקעת] ‎coil, ‎lue ‎of ‎thread, ‎of ‎rope ‎&c. ‎Kel. ‎X, ‎4במי ‎של ‎פ׳ ‎a ‎coil ‎of ‎rope ‎made ‎of ‎reed ‎grass. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎12, ‎beg. ‎נטל ‎וכ׳ ‎הפ׳ ‎דרך ‎ונכנס ‎. ‎. ‎. ‎גמי ‎של ‎פ׳ ‎he ‎took ‎a ‎clue ‎of ‎rope ‎and ‎tied ‎one ‎end ‎of ‎it ‎to ‎the ‎entrance, ‎and ‎he ‎went ‎in ‎along ‎the ‎unwound ‎rope, ‎and ‎came ‎out ‎along ‎the ‎rope; ‎Koh. ‎R. ‎to ‎II, ‎12 ‎גמי ‎פקיעת; ‎Cant. ‎R. ‎to ‎I, ‎1; ‎a. ‎e. ‎-- ‎Pl.. ‎פפקעיות. ‎Kel. ‎XVIi, ‎2 ‎שתי ‎של ‎בפ׳ ‎שעורה ‎is ‎measured ‎by ‎the ‎ordinary ‎size ‎of ‎warp ‎clues. ‎Hag. ‎12a ‎מרחיב ‎היה ‎וכ׳ ‎פ׳ ‎כשתי ‎והולך ‎was ‎extending ‎farther ‎and ‎farther ‎(in ‎ttwo ‎directions) ‎like ‎ttwo ‎unwound ‎clues ‎&c. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎10, ‎beg. ‎וכ׳ ‎פ׳ ‎שתי ‎הקביה ‎נטל ‎(some ‎ed. ‎פקיעיות, ‎corr. ‎acc.) ‎the ‎Lord ‎took ‎two ‎coils, ‎one ‎of ‎snow ‎and ‎one ‎of ‎fire, ‎and ‎worked ‎them ‎into ‎each ‎other. ‎B. ‎Kam. ‎119b ‎פ׳ ‎שירי ‎Ms. ‎M. ‎(ed. ‎פקיעות ‎שיורי; ‎Ms. ‎R. ‎2 ‎פקעות) ‎remnants ‎of ‎coils ‎given ‎to ‎the ‎weaver); ‎a. ‎e.

‎ ‎f. ‎(פקע) ‎hindrance, ‎enforced ‎idleness. ‎Keth. ‎47a ‎פקעתה ‎שכר ‎indemnity ‎for ‎being ‎taken ‎away ‎from ‎her ‎work.

‎, ‎ ‎m. ‎(פקפק ‎shaking, ‎battering. ‎- ‎Pl. ‎פקפוקין, ‎פי׳. ‎Y. ‎Soh. ‎II, ‎20b ‎(ref. ‎to ‎פפוקה, ‎ISam. ‎XXV, ‎3) ‎שם ‎היה ‎דברים ‎פיקפוקי ‎there ‎was ‎a ‎battering ‎attack ‎with ‎words ‎(to ‎demolish ‎David's ‎arguments).

‎ ‎f. ‎(preced.) ‎breach. ‎Y. ‎Snh. ‎II, ‎20b ‎(ref. ‎to ‎פוקה, ‎v. ‎preced.) ‎[read;] ‎פקפוקתך ‎תיפוק ‎כד ‎ליה ‎אמרה ‎וכ׳ ‎she ‎(Abigail) ‎said ‎to ‎him, ‎when ‎thou ‎openest ‎thy ‎breach ‎(offerest ‎a ‎weak ‎point), ‎they ‎will ‎say ‎of ‎thee ‎that ‎thou ‎art ‎a ‎murderer.

‎ ‎(v. ‎פקק) ‎1) ‎to ‎drive ‎a ‎wedge ‎in; ‎to ‎loosen, ‎shake. ‎Midr. ‎Till. ‎to ‎Ps. ‎LIII, ‎v. ‎infra. ‎Succ. ‎I, ‎7(5) ‎מפקפק ‎וכ׳ ‎ונוטל ‎he ‎loosens(the ‎boards ‎of ‎the ‎ceiling)and ‎takes ‎one ‎board ‎out. ‎Y. ‎Sabb. ‎XV, ‎beg. ‎15a ‎וכ׳ ‎ומפקיעין ‎מפקפקין ‎(not ‎בו) ‎you ‎may ‎loosen ‎the ‎knot, ‎or ‎ravel ‎it ‎out, ‎or ‎untie ‎&c., ‎v. ‎פקע; ‎מפקיעין ‎ולא ‎מפקפקין ‎you ‎may ‎loosen ‎the ‎knot, ‎but ‎not ‎ravel ‎it ‎out; ‎ib. ‎XX, ‎end, ‎17d; ‎Y. ‎Meg. ‎I, ‎71a; ‎Y. ‎Bets. ‎V, ‎63b ‎top ‎(not ‎פקפקין). ‎- ‎Part. ‎pass. ‎מפוקקפק; ‎f. ‎מפוקפקת; ‎pl. ‎מפוקפקים, ‎מפפוקפקין; ‎מפוקפקות. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎78 ‎וכ׳ ‎מפ׳ ‎הברכות ‎היו ‎the ‎blessings ‎were ‎as ‎yet ‎shaky ‎(un- ‎certain) ‎in ‎his ‎hands, ‎opp. ‎נתאוששו, ‎v. ‎אוש; ‎ib. ‎s. ‎67. ‎-- ‎Trnsf. ‎[to ‎shake ‎the ‎foundations ‎of] ‎to ‎contest ‎the ‎validity ‎of, ‎make ‎light ‎of. ‎Eduy. ‎V, ‎6 ‎ידים ‎בטהרת ‎פ׳ ‎he ‎contested ‎the ‎rabbinical ‎regulations ‎concerning ‎cleanness ‎of ‎hands; ‎Ber. ‎19a. ‎Ab. ‎Zar. ‎35a ‎בה ‎מפקפקין ‎ואין... ‎גזירה ‎tt ‎is ‎a ‎recent ‎enactment, ‎and ‎you ‎must ‎not ‎shake ‎it ‎(discuss ‎its ‎reason ‎before ‎a ‎year ‎is ‎past); ‎a. ‎e. ‎- ‎2) ‎(sub. ‎פפיו, ‎or ‎דבר) ‎to ‎insert ‎a ‎wedge ‎or ‎coil ‎in ‎ond's ‎mouth, ‎be ‎ggged, ‎estopped ‎from ‎speaking. ‎Midr. ‎Till. ‎to ‎Ps. ‎LIII ‎(ref. ‎to ‎פוקה, ‎I ‎Sam. ‎XXV, ‎31) ‎[read ‎as ‎in ‎ed. ‎Bub.] ‎מה ‎לדין ‎אצלך ‎באין ‎הן ‎אם ‎וכ׳ ‎להוציאו ‎יכול ‎אתה ‎ואין ‎בדבר ‎מפקפק ‎ואתה ‎עושה ‎אתה ‎if ‎men ‎will ‎come ‎to ‎thee ‎forudgment, ‎what ‎wilt ‎thou ‎do ‎? ‎Thou ‎wilt ‎gag ‎(thy ‎mouth) ‎with ‎a ‎word ‎and ‎be ‎unable ‎to ‎bring ‎it ‎out, ‎when ‎they ‎will ‎say, ‎has ‎he ‎not ‎done ‎so ‎unto ‎Nabal? ‎Thus ‎the ‎text ‎(I ‎Sam. ‎l. ‎c.) ‎reads, ‎and ‎let ‎this ‎not ‎be ‎unto ‎thee ‎a ‎stopper, ‎וכ׳ ‎בפיך ‎הפקפק ‎אל ‎do ‎not ‎put ‎a ‎gag ‎in ‎thy ‎mouth ‎(do ‎not ‎make ‎thyself ‎unable ‎to ‎give ‎judgment ‎boldly), ‎nor ‎say ‎&c.; ‎Yalk. ‎Sam. ‎134. ‎Hithpa. ‎התפקק ‎1) ‎to ‎be ‎shaken, ‎loosened. ‎Ber. ‎28b ‎man ‎must ‎bow ‎at ‎prayer ‎וכ׳ ‎כל ‎שיתפקפקו ‎עד ‎Ms. ‎M. ‎a. ‎Ar. ‎(ed. ‎שיתפקקו, ‎v. ‎R. ‎D. ‎S. ‎a. ‎l. ‎note ‎400) ‎until ‎all ‎the ‎vertebrae ‎of ‎the ‎spine ‎seem ‎to ‎be ‎loosened. ‎- ‎2)(v. ‎פקק) ‎to ‎be ‎stopped ‎of. ‎Yeb. ‎63b ‎מתפכפקין ‎עונותיו ‎Ar. ‎(ed. ‎מתפקקין) ‎his ‎sins ‎are ‎stopped ‎off ‎(cannot ‎come ‎forth ‎to ‎accuse ‎him).

‎ ‎ch. ‎same, ‎to ‎shake, ‎make ‎light ‎of ‎Succ. ‎43b ‎אתי ‎בלולב ‎לפקפוקי ‎one ‎may ‎be ‎induced ‎to ‎make ‎light ‎of ‎the ‎ceremony ‎of ‎Lulab. ‎Ithpa. ‎אתפקפקto ‎be ‎slit, ‎chipped ‎of. ‎Targ. ‎Job ‎XXX,17 ‎מתפקפקין ‎ed. ‎(Ms. ‎a. ‎ed. ‎Lag. ‎מיני ‎מתפקקין), ‎v. ‎פקק.

‎, ‎Pi. ‎פיקץ, ‎v. ‎פקס ‎II.

‎ ‎1) ‎to ‎split, ‎drive ‎into, ‎force ‎open. ‎Sabb. ‎155b ‎ופוקק ‎Ms. ‎M., ‎vv. ‎פקס ‎I. ‎- ‎Denom. ‎פקק. ‎- ‎2) ‎(denom. ‎of ‎סקק; ‎cmp. ‎הדק ‎a. ‎חדק) ‎to ‎insert ‎a ‎stopgap; ‎to ‎stop. ‎Kel. ‎III, ‎8 ‎וכ׳ ‎שספקקו ‎. ‎. ‎. ‎משפך ‎(not ‎שפקקה) ‎a ‎funnel ‎of ‎wood ‎or ‎clay ‎stopped ‎off ‎with ‎pitch. ‎Ib. ‎XXVIII, ‎2 ‎המרחץ ‎את ‎בו ‎לפוק ‎שהתקינו ‎(ed. ‎Dehr. ‎לפקק) ‎(a ‎shred) ‎with ‎which ‎it ‎was ‎intended ‎to ‎fill ‎up ‎a ‎gap ‎in ‎the ‎bath. ‎Y. ‎Erub. ‎III, ‎end, ‎25b ‎לפוק ‎צריך ‎he ‎must ‎stop ‎it ‎offf. ‎Tosef. ‎ib. ‎XI ‎(VII), ‎10 ‎וככ ‎הביב ‎את ‎פוקקין ‎you ‎may ‎stop ‎off ‎a. ‎gutter ‎with ‎a ‎cloth. ‎Y. ‎Sabb. ‎XVII, ‎16b ‎top ‎שהתקינו ‎קקנה ‎החלון ‎בו ‎פוקק ‎להיות ‎a ‎pole ‎(with ‎a ‎coil ‎or ‎a ‎board ‎attached) ‎which ‎has ‎been ‎prepared ‎to ‎close ‎the ‎sky ‎light ‎with ‎it; ‎(Tosef. ‎ib. ‎XIV ‎(XV), ‎3 ‎בו ‎ונועל ‎פותח ‎להיות), ‎v. ‎פקק. ‎Bab. ‎ib. ‎64b ‎וכ׳ ‎בצוארה ‎זוג ‎לה ‎פוקק ‎he ‎may ‎muffe ‎the ‎bell ‎on ‎an ‎animal's ‎neck ‎(that ‎it ‎should ‎not ‎ring), ‎and ‎walk ‎with ‎it ‎&c.; ‎a. ‎fr. ‎- ‎Part. ‎pass. ‎פקוק; ‎pl. ‎פקוקין. ‎Ib. ‎שפ׳ ‎maאע ‎nor ‎should ‎the ‎animal ‎be ‎led ‎out ‎with ‎a ‎bell, ‎even ‎if ‎it ‎is ‎mufffed. ‎Y. ‎Ter. ‎VIII, ‎45a ‎פ׳ ‎ואינו ‎מכוסה ‎if ‎the ‎bottle ‎is ‎covered ‎but ‎not ‎stopped; ‎Tosef. ‎ib. ‎VII, ‎16 ‎[read ‎] ‎מכוסין ‎פקוקין ‎ואינן ‎(and ‎correct ‎the ‎entire ‎passage ‎in ‎conformity ‎with ‎Y. ‎l. ‎c.), ‎v. ‎פקק. ‎Pi. ‎פיקק ‎same, ‎v. ‎supra. ‎-- ‎[Tosef. ‎Maasr. ‎I, ‎5 ‎מפקק ‎ed. ‎Zuck., ‎v. ‎פקס ‎II.] ‎Hithpa. ‎התפקק, ‎Nithpa. ‎נתפקק ‎1) ‎to ‎be ‎shaken, ‎loosened. ‎Ber. ‎28b ‎שיתפקקו, ‎v. ‎פקפק. ‎Tanh. ‎Ahhre ‎8 ‎שנתפקקה ‎בשעה ‎וכ׳ ‎הכהונה ‎when ‎the ‎priesthood ‎in ‎the ‎hands ‎of ‎Aaron ‎became ‎shaky ‎(was ‎disputed); ‎v. ‎פקפק. ‎- ‎2) ‎to ‎be ‎stoppedt. ‎Yeb. ‎63b ‎מתעקקקין, ‎v. ‎פקפק.

‎ ‎ch. ‎same, ‎1) ‎to ‎split, ‎make ‎a ‎breach. ‎Y. ‎Snh. ‎II, ‎20b ‎חישוק ‎כד ‎(not ‎כל), ‎v. ‎פקפוקתא. ‎-- ‎2) ‎to ‎stop. ‎Targ. ‎IIChr. ‎XXXII, ‎30. ‎-- ‎Y. ‎Ter. ‎VIII, ‎45a ‎לה ‎ומכסי ‎לה ‎פקיק ‎stops ‎the ‎bottle ‎and ‎covers ‎it. ‎Hhpe. ‎אשקק ‎1) ‎to ‎be ‎split, ‎chipped ‎of. ‎Targ. ‎Job ‎XXX, ‎17 ‎מיני ‎מתפקקין ‎ed. ‎Lag. ‎are ‎chipped ‎off ‎me ‎(h. ‎text ‎נקר), ‎v. ‎פקפק. ‎- ‎2) ‎to ‎be ‎stopped. ‎Targ. ‎Ps. ‎XXXI, ‎19.