Page:A Dictionary of the Targumim, the Talmud Babli and Yerushalmi, and the Midrashic Literature, Volume 2 (1903).djvu/524

 ‎(not ‎through ‎human ‎action) ‎is ‎permitted ‎to ‎marry. ‎Ib. ‎(ref. ‎to ‎Deut. ‎l. ‎c.) ‎פציע ‎קרינן ‎ולא ‎שצוע ‎דקרינן ‎היינו ‎Ar. ‎it ‎is ‎therefore ‎(to ‎indicate ‎human ‎action) ‎that ‎the ‎text ‎has ‎p'tsu'a ‎, ‎(one ‎that ‎has ‎been ‎mashed) ‎and ‎not ‎p'tsi'a ‎(one ‎who ‎is ‎mashed); ‎[ed. ‎הפצוע ‎. ‎פצוע ‎. ‎. ‎., ‎v. ‎Rashi]. ‎Ib. ‎בכולן ‎פ׳ ‎the ‎expression ‎mashed' ‎refers ‎to ‎all ‎parts ‎of ‎the ‎genitals. ‎-- ‎2) ‎to ‎divide ‎the ‎ends ‎of ‎a ‎web, ‎fringe. ‎Men. ‎40b ‎שלשה ‎בה ‎שפצעו ‎כיון ‎(Ms. ‎M. ‎שצבעו, ‎Mss. ‎R. ‎a. ‎K. ‎שבצעו, ‎v. ‎Rabb. ‎D. ‎S. ‎a. ‎l. ‎note) ‎as ‎soon ‎as ‎they ‎had ‎fringed ‎three ‎fingers ‎lengths ‎of ‎it. ‎Pi. ‎פיעע ‎same. ‎Y. ‎Maasr. ‎I, ‎end, ‎49b ‎וכ׳ ‎שפישעו ‎זית ‎olives ‎which ‎they ‎opened ‎with ‎unclean ‎hands; ‎Tosef. ‎Toh. ‎X, ‎11 ‎שפצעו; ‎Sabb. ‎145a ‎וכ׳ ‎בדתים ‎המפצע; ‎a. ‎e.; ‎v. ‎infra ‎Hif. ‎Nif. ‎נפצע, ‎Nithpa. ‎נתפצע ‎to ‎be ‎split, ‎squeezed ‎open, ‎crushed; ‎to ‎be ‎wounded. ‎Y. ‎Taan. ‎I, ‎63a ‎top ‎בנו ‎׳ ‎his ‎son ‎was ‎wounded ‎(or ‎had ‎a ‎fracture). ‎Yeb. ‎l. ‎c.; ‎a. ‎e. ‎- ‎Num. ‎R. ‎s. ‎10 ‎(ref. ‎to ‎Prov. ‎XXIII, ‎29) ‎נפצעת ‎. ‎. ‎. ‎הזונה ‎זו ‎וכ׳ ‎that ‎is ‎the ‎adulteress ‎who ‎is ‎wounded ‎with ‎wounds ‎of ‎love, ‎'for ‎naught', ‎without ‎any ‎wound ‎through ‎her ‎husband. ‎Orl. ‎III, ‎8 ‎האגוזים ‎נתפצעו ‎if ‎the ‎nuts ‎(in ‎the ‎mixture) ‎were ‎cracked; ‎Tosef, ‎Ter. ‎V, ‎10. ‎Hif. ‎הפציע ‎1) ‎to ‎split. ‎Y. ‎Shek. ‎VI, ‎beg. ‎49c ‎מפציע ‎עצים ‎splitting ‎wood. ‎Snh. ‎IX, ‎6 ‎וכ׳ ‎מוחו ‎את ‎מפציעין; ‎Y. ‎ib. ‎X, ‎28a ‎bot. ‎וכ׳ ‎ומפעין, ‎v. ‎גזי; ‎a. ‎e. ‎- ‎2) ‎to ‎branch ‎of, ‎spread, ‎scatter. ‎Yoma ‎28b ‎ולכאן ‎לכאן ‎מפציע ‎חמה ‎של ‎תימור ‎the ‎light-column ‎of ‎the ‎dawn ‎irradiates ‎in ‎all ‎directions, ‎opp. ‎to ‎כמקל ‎ועולה ‎מתמר, ‎v. ‎חמר. ‎Ib. ‎38a ‎מפציע ‎הללו ‎של ‎וכ׳ ‎the ‎smoke ‎column ‎of ‎the ‎frankincense ‎prepared ‎by ‎them ‎branched ‎off ‎in ‎all ‎directions. ‎Ib. ‎29a, ‎v. ‎פצל; ‎a. ‎e.

‎ ‎ch. ‎same. ‎Targ. ‎Y. ‎Gen. ‎XXII, ‎3 ‎Ar. ‎(ed. ‎קטע; ‎h. ‎text ‎בקע). ‎Targ. ‎Jud. ‎V, ‎26, ‎v. ‎פעע. ‎- ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎93 ‎(ref. ‎to ‎בי, ‎Gen. ‎XLIV, ‎18) ‎אנא ‎קיסין ‎למפצע ‎אם ‎. ‎. ‎. ‎ביה ‎ולא ‎בי ‎וכ׳ ‎take ‎me, ‎not ‎him ‎(Benjamin), ‎if ‎for ‎drawing ‎water, ‎I am ‎(strong ‎enough ‎to ‎do ‎it), ‎if ‎for ‎attendance, ‎I ‎am ‎&c., ‎if ‎for ‎splitting ‎wood, ‎I ‎&c. ‎- ‎Part. ‎pass. ‎ציע; ‎f ‎פציעא. ‎Ib. ‎s. ‎68 ‎פ׳ ‎מוחיה ‎דין ‎(some ‎ed. ‎פצועין, ‎corr. ‎acc.) ‎this ‎one ‎had ‎his ‎skull ‎fractured; ‎Lev. ‎R. ‎s. ‎8 ‎פציעה; ‎Num. ‎R. ‎s. ‎3 ‎דין ‎פצוע ‎דדיה ‎ודין ‎פפצוע ‎רישיה ‎(corr. ‎acc.) ‎the ‎one ‎had ‎his ‎head ‎broken, ‎the ‎other, ‎his ‎arm; ‎Tanh. ‎Ki ‎Thissa ‎5; ‎a. ‎e. ‎Pi. ‎פצע ‎same. ‎Y. ‎Snh. ‎II, ‎20c ‎bot. ‎קיסין ‎מפצע ‎. ‎. ‎. ‎חמא ‎he ‎saw ‎R. ‎H. ‎. ‎. ‎. ‎split ‎wood.

‎ ‎m. ‎(b. ‎h.; ‎preced.) ‎wound. ‎Yalk. ‎Gen. ‎38 ‎(ref. ‎to ‎Gen. ‎IV, ‎23) ‎שיהא ‎מזיד ‎פצעתיו ‎וכי ‎הרגתי ‎אשר ‎איש ‎וכי ‎שמי ‎על ‎קרוי ‎הפ׳ ‎was ‎it ‎a ‎man ‎I ‎killed? ‎and ‎did ‎I ‎wound ‎him ‎wilfully, ‎that ‎the ‎wound ‎should ‎be ‎called ‎by ‎my ‎name; ‎Tanb. ‎B'resh. ‎11; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Num. ‎R. ‎s. ‎10, ‎v. ‎פצע. ‎-- ‎Pl. ‎פצעים, ‎constr. ‎פצעי. ‎Ib. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎22 ‎(ref. ‎to ‎Gen. ‎l. ‎c.) ‎פ׳ ‎עושה ‎שהוא ‎דבר ‎he ‎struck ‎him ‎with ‎something ‎which ‎makes ‎open ‎wounds ‎(with ‎a ‎stone). ‎Ib. ‎s. ‎23 ‎׳ ‎עלי ‎לשיבואו ‎בשבילו ‎that ‎wounds ‎(sufferings) ‎must ‎come ‎upon ‎me ‎on ‎his ‎account? ‎Yeb. ‎63b ‎(quot. ‎fr. ‎Ben ‎Sira) ‎פצעי ‎היו ‎רבים ‎וכ׳ ‎רוכל ‎many ‎have ‎been ‎the ‎wounds ‎of ‎the ‎peddlers ‎that ‎lead ‎to ‎indecencies ‎(by ‎selling ‎exciting ‎perfumes); ‎a. ‎fr.

‎, ‎v. ‎פיצעא.

‎, ‎v. ‎פציכה.

‎ ‎m. ‎pl. ‎(פצע, ‎with ‎format. ‎ל) ‎burst ‎fruits, ‎fruits ‎that ‎fell ‎off ‎in ‎an ‎unripe ‎state ‎and ‎were ‎placed ‎in ‎the ‎sun ‎to ‎ripen. ‎Sabb. ‎45b ‎top ‎תמרה ‎פצעילי ‎dates ‎lying ‎on ‎the ‎roof ‎to ‎ripen; ‎Bets. ‎40a; ‎cmp. ‎פיצוליא.

‎ ‎to ‎split; ‎to ‎be ‎split, ‎branched. ‎Targ. ‎Koh. ‎XII, ‎5 ‎וכ׳ ‎ותפין ‎(ed. ‎Vien. ‎ותפין; ‎Var. ‎ותצין) ‎and ‎the ‎end ‎of ‎thy ‎spine ‎looks ‎split ‎like ‎an ‎almond ‎from ‎leanness. ‎-- ‎V. ‎פפן, ‎פפא.

‎ ‎(b. ‎h. ‎פצר) ‎[to ‎split, ‎drive ‎into,] ‎to ‎press, ‎urge. ‎Targ. ‎I ‎Sam. ‎XV, ‎23 ‎וכ׳ ‎ומוסיף ‎דפ׳ ‎(ed. ‎Lag. ‎דבסר) ‎who ‎presses ‎on ‎(is ‎impetuous) ‎and ‎adds ‎to ‎the ‎prophet's ‎words ‎(h. ‎text ‎הפצר). ‎.פיצתאv. ‎,פצתאי

‎ ‎pr. ‎n. ‎Peka, ‎name ‎of ‎a ‎cave. ‎Koh. ‎R. ‎to ‎X, ‎8 ‎דפ׳ ‎מערתא ‎(ed. ‎Wil. ‎דפקע); ‎Pesik. ‎B'shall., ‎p. ‎88b ‎דבקע.

‎ ‎(b. ‎h.) ‎[to ‎search, ‎examine] ‎1) ‎to ‎visit; ‎(euphem.) ‎to ‎have ‎marital ‎connection ‎with. ‎Yeb. ‎62b ‎פוקדה ‎ואינו ‎and ‎does ‎not ‎visit ‎her ‎(in ‎due ‎time, ‎v. ‎עונה ‎I). ‎Ib. ‎אדם ‎חייב ‎וכו׳ ‎לפקוד ‎a ‎man ‎is ‎bound ‎to ‎visit ‎his ‎wife ‎before ‎going ‎on ‎a ‎journey. ‎-Treat. ‎S'mabh. ‎ch. ‎VIII ‎ופוקדין ‎. ‎. ‎. ‎יוצאאין ‎וכ׳ ‎המתים ‎על ‎you ‎may ‎go ‎out ‎to ‎the ‎burial ‎ground ‎and ‎call ‎upon ‎the ‎dead ‎until ‎three ‎days ‎(after ‎being ‎placed ‎in ‎the ‎sepulchral ‎chamber), ‎and ‎there ‎is ‎no ‎superstitious ‎practice ‎in ‎that; ‎וכ׳ ‎אחד ‎שפקדו ‎מעשה ‎it ‎occurred ‎that ‎one ‎visited ‎an ‎entombed ‎person, ‎and ‎the ‎latter ‎(was ‎found ‎living ‎and) ‎lived ‎twenty ‎years ‎thereafter; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎2) ‎(of ‎the ‎Lord) ‎to ‎visit, ‎remember, ‎decree ‎upon. ‎Tanh. ‎Vayera ‎14 ‎פוקדך ‎אני ‎. ‎. ‎. ‎בלשון ‎with ‎the ‎same ‎expression ‎. ‎. ‎I ‎will ‎remember ‎thee ‎(bless ‎thee ‎with ‎issue). ‎Ib. ‎הריני ‎וכ׳ ‎לאבדהם ‎פוקד ‎I ‎will ‎remember ‎Abraham ‎(relieve ‎him ‎from ‎impotence) ‎at ‎the ‎same ‎time ‎with ‎Abimelech ‎(ref. ‎to ‎Gen. ‎XX, ‎17 ‎XXI, ‎1). ‎Pesik. ‎R. ‎s. ‎43 ‎חנה ‎את ‎לפקוד ‎כשבא ‎when ‎the ‎Lord ‎came ‎to ‎visit ‎Hannah; ‎a. ‎v. ‎fr. ‎-- ‎Parf. ‎pass. ‎פקוד; ‎f ‎פקודה; ‎pl. ‎פקודים, ‎פקודין; ‎שקודות. ‎Snh. ‎97a ‎וכ׳ ‎שנייה ‎פ׳ ‎שהראשונה ‎עד ‎while ‎the ‎first ‎calamity ‎is ‎remembered ‎(by ‎the ‎Lord ‎for ‎delivery),the ‎second ‎quickly ‎comes. ‎-3) ‎to ‎count, ‎muster; ‎v. ‎פקוד, ‎פקידה, ‎פפיקוד. ‎-- ‎4) ‎(denom. ‎of ‎פקיד, ‎interch. ‎with ‎Hif.) ‎to ‎give ‎in ‎charge, ‎entrust, ‎deposit. ‎Pesik. ‎R. ‎l. ‎c. ‎פוקד ‎. ‎. ‎. ‎אני ‎פקדונות ‎בעל ‎לו ‎נותן ‎אני ‎אצצלי ‎I ‎(the ‎Lord) ‎am ‎a ‎trustee, ‎whatever ‎a. ‎man ‎deposits ‎with ‎me, ‎I ‎give ‎back ‎to ‎him. ‎Ib. ‎נפשות ‎וכ׳ ‎אצלי ‎פקדתם ‎you ‎(Abraham ‎and ‎Sarah) ‎deposited ‎souls ‎with ‎me ‎(converted ‎souls ‎to ‎the ‎belief ‎in ‎me), ‎I ‎will ‎pay ‎you ‎back ‎in ‎souls ‎(ref. ‎to ‎Gen. ‎XXI, ‎1); ‎a. ‎fr. ‎-- ‎5) ‎(denom. ‎of ‎פקיד) ‎to ‎command, ‎order. ‎Ib. ‎s. ‎42 ‎וכ׳ ‎לאדם ‎פקדתי ‎I ‎gave ‎Adam ‎a ‎command, ‎and ‎he ‎did ‎not ‎do ‎it; ‎פקדתי ‎וכ׳ ‎למלאך ‎I ‎commissioned ‎the ‎angel ‎of ‎death, ‎and ‎he ‎did ‎(what ‎I ‎commanded ‎him). ‎Shebu. ‎VII, ‎7 ‎(45a) ‎שלא ‎שבועה ‎אבא ‎פקדכו ‎we ‎swear ‎that ‎our ‎father ‎has ‎not ‎left ‎us ‎any ‎order ‎(concerning ‎this ‎case); ‎Y. ‎Ketb. ‎VII, ‎33b ‎פיקדנו. ‎Shebu. ‎48b ‎אחי ‎פקדני ‎ושלא ‎אבא ‎פקדני ‎שלא ‎לי ‎מה ‎what ‎is ‎the ‎difference ‎between ‎the ‎oath ‎of ‎an ‎heir ‎'that ‎my