Page:A Dictionary of the Targumim, the Talmud Babli and Yerushalmi, and the Midrashic Literature, Volume 2 (1903).djvu/523

 ‎out; ‎cmp. ‎בקעת,] ‎bump ‎of ‎ore. ‎-- ‎Pl. ‎as ‎ab. ‎Ib. ‎XL, ‎18. ‎-- ‎3) ‎(cmp. ‎אפיק, ‎פריין) ‎strong, ‎violent ‎man. ‎- ‎Pl. ‎as ‎ab. ‎Ib. ‎XLI, ‎7. ‎-V. ‎פרצידא.

‎ ‎m. ‎(פצח) ‎1) ‎open, ‎an ‎unwalled ‎place, ‎v. ‎פצחא. ‎- ‎Pl. ‎פציחין, ‎פציחיא. ‎Targ. ‎Y. ‎Num. ‎XIII, ‎19 ‎פ׳ ‎כרכין ‎(ed. ‎Vien. ‎פציחי; ‎h. ‎text ‎מחנים). ‎Targ. ‎Esth. ‎IX, ‎19. ‎Ib. ‎27 ‎(ed. ‎Vien. ‎פציח׳). ‎Targ. ‎Josh. ‎XIII, ‎23; ‎29 ‎(ed. ‎Lag. ‎a. ‎oth. ‎פצחיהן; ‎h.ttext ‎חצרי). ‎Targ. ‎Ps. ‎LXXXIX, ‎41 ‎פציחוי ‎(ed. ‎wi1. ‎פציחוי, ‎Ms. ‎פצחוי; ‎h.text ‎מבצרי); ‎a. ‎fr. ‎-- ‎2) ‎bright; ‎checkered, ‎v. ‎פציח.

‎ ‎pr. ‎n. ‎pl. ‎P'tsiah ‎(open ‎Town). ‎Targ. ‎O. ‎Deut. ‎II, ‎23 ‎ed. ‎Lsb. ‎(oth. ‎ed. ‎רפיח, ‎דפיח, ‎v. ‎Berl. ‎Targ. ‎O. ‎II, ‎p. ‎50; ‎h. ‎text ‎חצרים).

‎ ‎m. ‎(פצח) ‎1) ‎bright, ‎sparkling. ‎Targ. ‎Is. ‎XVIII, ‎4 ‎(ed, ‎Wil. ‎פצוח). ‎-- ‎2) ‎checkered. ‎-- ‎Pl. ‎פציחין. ‎Targ. ‎O. ‎Gen. ‎XXXI, ‎10; ‎12 ‎ed. ‎Berl. ‎(ed. ‎Amst. ‎ם). ‎Targ. ‎Zech. ‎VI, ‎3; ‎6. ‎--3) ‎open ‎place, ‎v. ‎פציחI.

‎ ‎m. ‎pl. ‎(preced.) ‎inhabitants ‎of ‎unwalled ‎places. ‎Targ. ‎Esth. ‎IX, ‎19.

‎ ‎m. ‎(פצם) ‎board. ‎Sabb. ‎VIII, ‎7 ‎פ׳ ‎בין ‎ליתן ‎כדי ‎לחבירו ‎as ‎much ‎as ‎is ‎required ‎between ‎one ‎board ‎and ‎another ‎(when ‎they ‎are ‎piled ‎up). ‎- ‎[Maasr. ‎I, ‎7 ‎הפצים, ‎v. ‎פן]-- ‎Esp. ‎the ‎board ‎nailed ‎against ‎the ‎mall ‎to ‎forom ‎a ‎door-frame, ‎door-post. ‎Men. ‎34a ‎אחד ‎פ׳ ‎אלא ‎לו ‎ששין ‎בית ‎a ‎room ‎which ‎has ‎only ‎one ‎door-post ‎(the ‎corner ‎wall ‎serving ‎for ‎the ‎other ‎post). ‎Ib. ‎33b ‎בפצים ‎הניחה ‎Rashi, ‎v. ‎פן. ‎-- ‎Pl. ‎פצימין. ‎Ib. ‎פ׳ ‎לה ‎שאין ‎לפי ‎because ‎it ‎(the ‎exedra) ‎has ‎no ‎door-frame. ‎Ib. ‎פצימו ‎עדי ‎ed. ‎(Ms. ‎M. ‎פצימין, ‎readב ‎פפצימיו), ‎v. ‎עדי ‎I. ‎Erub. ‎93a ‎פצימיה, ‎v. ‎שוה. ‎B. ‎Bath. ‎12a ‎פצימיו ‎את ‎פרן ‎if ‎he ‎broke ‎open ‎its ‎door- ‎frame ‎(opened ‎again ‎a ‎walled ‎up ‎entrance). ‎Y. ‎Ab. ‎Zar. ‎III, ‎43b ‎פצימיו ‎את ‎מפרק ‎he ‎takes ‎out ‎its ‎door-posts; ‎a. ‎e.

‎, ‎. ‎same. ‎[Targ.Jer. ‎XXXVI, ‎23 ‎פצים ‎some ‎ed., ‎v. ‎פצא.]- ‎Pl. ‎פפצימין, ‎פצימיא, ‎פצימי. ‎Men. ‎33b ‎מזוזתא ‎להו ‎ולית ‎פ׳ ‎להו ‎דאית ‎that ‎have ‎door-posts, ‎and ‎yet ‎have ‎no ‎inscriptions; ‎a. ‎e. ‎-- ‎Trnsf. ‎column, ‎page ‎(of ‎writing). ‎P. ‎as ‎ab. ‎Targ. ‎II ‎Esth. ‎VI, ‎1. ‎Targ. ‎Jer. ‎l. ‎c.,. ‎v. ‎אkפ.

‎ ‎m. ‎(פצע) ‎mashed; ‎constr. ‎פציע, ‎v. ‎פצע.

‎ ‎f. ‎(פצע) ‎1) ‎splitting, ‎cracking. ‎Sabb. ‎75a ‎פ׳ ‎דישה ‎בכלל ‎opening ‎the ‎purple ‎snail ‎(squeezing ‎the ‎fluid ‎out) ‎is ‎an ‎act ‎coming ‎under t‎he ‎category ‎of ‎threshing. ‎ר ‎2) ‎an ‎open ‎wound. ‎-- ‎Pl. ‎פציעות. ‎Snh. ‎37b; ‎Tanh. ‎B'resh. ‎9, ‎a. ‎e. ‎פ׳ ‎פ׳ ‎several ‎wounds, ‎contrad. ‎to ‎חבורות. ‎Y. ‎Kil. ‎IX, ‎end, ‎32d ‎פ׳ ‎בראשו ‎היו ‎(not ‎פצעיות ‎בראשי) ‎if ‎one ‎has ‎several ‎wounds ‎on ‎his ‎head.

‎ ‎(b. ‎h.; ‎cmp. ‎בצל) ‎to ‎split, ‎peel. ‎Pi. ‎פיצל ‎to ‎split, ‎divide, ‎branch ‎of; ‎to ‎peel, ‎lay ‎bare. ‎Bekh. ‎VI, ‎5, ‎v. ‎infra. ‎- ‎Part. ‎pass. ‎מפוצל; ‎f ‎מפוצלת; ‎pl. ‎מפושלים, ‎מפועלין; ‎מפוצלות. ‎Men. ‎XI, ‎6(96a) ‎מראשידן ‎מ׳ ‎(Mish. ‎ed. ‎מופצלין) ‎forked ‎at ‎the ‎top; ‎Tosef. ‎ib. ‎XI, ‎7; ‎Yalk. ‎Ex. ‎369. ‎Hull. ‎59b ‎מפ׳ ‎(קרנים) ‎forked ‎horns ‎(antlers). ‎Yalk. ‎Ps. ‎685, ‎v. ‎infra. ‎Hif. ‎הפציל ‎1) ‎to ‎split, ‎divide. ‎Bekh. ‎VI, ‎5 ‎(39b) ‎. ‎. ‎היה ‎עצם ‎מפציל ‎Mish. ‎(Bab. ‎ed. ‎מפפעל) ‎if ‎the ‎top ‎end ‎(root) ‎of ‎the ‎tail ‎divides ‎the ‎bone ‎(i. ‎e. ‎if ‎the ‎backbone ‎is ‎branched ‎at ‎the ‎place ‎where ‎the ‎tail ‎begins; ‎Rashi ‎מפציל ‎העצם ‎את ‎peels ‎the ‎backbone, ‎i.‎e. ‎if ‎the ‎end ‎of ‎the ‎backbone ‎is ‎bare ‎of ‎skin ‎and ‎flesh). ‎- ‎2) ‎to ‎form ‎branches, ‎branch ‎of. ‎Yoma ‎29a ‎לכאן ‎מפצילות ‎קרניה ‎זו ‎אילה ‎מה ‎וכ׳ ‎מפציע ‎זה ‎שחר ‎אף ‎ולכאן ‎as ‎the ‎antlers ‎of ‎the ‎hind ‎branch ‎off ‎this ‎way ‎and ‎that ‎way, ‎so the l‎ight ‎of ‎dawn ‎spreads ‎&c.; ‎(Yalk. ‎Ps. ‎685 ‎וכ׳ ‎מפצל ‎. ‎. ‎. ‎מפוצלות...). ‎Yoma ‎l. ‎c. ‎מפצילות ‎קרניה ‎שמגדלת ‎זמן ‎כל ‎as ‎long ‎as ‎it ‎grows, ‎its ‎antlers ‎form ‎additional ‎branches ‎every ‎year; ‎Yalk. ‎l. ‎c. ‎- ‎3) ‎to ‎form ‎streaks, ‎to ‎wrinkle. ‎Nidd. ‎47a ‎(expt. ‎משיכסיף) ‎החוטם ‎ראש ‎משיפציל ‎(Ar. ‎משיפצל) ‎when ‎the ‎skin ‎of ‎the ‎central ‎circle ‎of ‎the ‎oblate ‎part ‎of ‎the ‎breast ‎appears ‎wrinkled. ‎Niff. ‎נפצל ‎to ‎be ‎peeled, ‎streaked, ‎v. ‎supra.

‎ ‎ch. ‎same, ‎to ‎peel, ‎skim. ‎Y. ‎Bets. ‎V, ‎63a, ‎v. ‎כא. ‎Ithpa. ‎איפצל, ‎Ithpe.איפציל ‎to ‎be ‎split, ‎branch ‎of. ‎Yoma ‎71b, ‎a. ‎e. ‎מיפצלא ‎איפצולי ‎עמרא ‎wool ‎(on ‎the ‎sheep) ‎splits ‎off ‎(does ‎not ‎grow ‎like ‎stalks); ‎מסציל ‎איפצולי ‎נמי ‎כיתנא ‎but ‎flax ‎also ‎splits; ‎vv. ‎כיתן. ‎Hull. ‎59b ‎דמיפצלא ‎היכא ‎וכ׳ ‎דין ‎לא ‎when ‎the ‎horn ‎is ‎branched, ‎there ‎is ‎no ‎question ‎(that ‎the ‎animal ‎belongs ‎to ‎the ‎beasts ‎of ‎chase, ‎חיה). ‎-- ‎Erub. ‎29b, ‎v. ‎בצל.

‎ ‎(b. ‎h. ‎פצם; ‎cmp. ‎פצי, ‎a. ‎preced.) ‎to ‎split, ‎break. ‎Pa. ‎פעים ‎to ‎break ‎open, ‎frame ‎an ‎aperture. ‎Targ. ‎Jer. ‎XXII, ‎14 ‎(h. ‎text ‎קרע). ‎-- ‎V. ‎פפים.

‎ ‎(b. ‎h.; ‎cmp. ‎preced.) ‎1) ‎to ‎split, ‎crack ‎or ‎squeeze ‎open; ‎to ‎wound. ‎B. ‎Kam. ‎93a ‎לפטור ‎מנת ‎על ‎פצעני ‎הכני ‎פטור ‎(if ‎one ‎said ‎to ‎one's ‎neighbor) ‎strike ‎me, ‎wound ‎me, ‎with ‎the ‎condition ‎that ‎thou ‎be ‎free ‎(from ‎indemnity) ‎he ‎is ‎free. ‎Ib. ‎וכ׳ ‎לפטור ‎מנת ‎על ‎פצעני ‎הכני ‎(if ‎he ‎said) ‎'strike ‎me, ‎wound ‎me, ‎(and ‎he ‎is ‎aked,) ‎with ‎the ‎con- ‎dition ‎that ‎I ‎shall ‎be ‎free?, ‎and ‎he ‎answers, ‎yes. ‎Sabb. ‎VII, ‎2 ‎חוטין ‎שני ‎הפוצע ‎he ‎who ‎divides ‎off ‎two ‎threads ‎(on ‎the ‎oom). ‎Tosef. ‎ib. ‎VIII ‎(IX), ‎21 ‎וכ׳ ‎לפצוע ‎כדי ‎Iarge ‎enough ‎to ‎divide ‎with ‎it ‎two ‎threads ‎(on ‎each ‎side) ‎at ‎a ‎time. ‎Yalk. ‎Gen. ‎38 ‎פצעתיו, ‎v. ‎פצע. ‎Sabb. ‎75a ‎חלזון ‎הצד ‎והפוצעוhe ‎who ‎catches ‎a ‎snail ‎and ‎breaks ‎it ‎open ‎(squeezes ‎it ‎out); ‎Tosef. ‎ib. ‎VIII ‎(IX), ‎2 ‎לפצעו ‎(corr. ‎acc.). ‎Sabb. ‎l. ‎c. ‎מת ‎שפפצעו ‎when ‎he ‎squeezed ‎it ‎out ‎after ‎it ‎was ‎dead. ‎Y ‎. ‎ib. ‎XVII, ‎beg. ‎16a ‎נוזיםs ‎בו ‎לפצו ‎to ‎open ‎nuts ‎with ‎it. ‎Tosef. ‎Kel. ‎B. ‎Kam. ‎I, ‎6 ‎וכ׳ ‎מוחו ‎את ‎פפוצעין ‎(not ‎פצעין), ‎v. ‎גזר; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Part. ‎pass. ‎פצו; ‎pl. ‎פצועים, ‎פצועין. ‎Teb. ‎Yom ‎III, ‎6 ‎פ׳ ‎זיתים ‎burst ‎olives. ‎Ter. ‎X, ‎7 ‎תרומה ‎פצועי ‎burst ‎olives ‎set ‎aside ‎for ‎priests' ‎gifts; ‎a. ‎e. ‎- ‎Esp. ‎דכא ‎פצוע ‎(דכה ‎פ) ‎one ‎whose ‎testicles ‎are ‎crushed ‎(forbidden ‎to ‎marry, ‎Deut. ‎XXIII, ‎2). ‎Yeb. ‎VIII, ‎1. ‎Ib. ‎2 ‎כל ‎ד׳ ‎פ׳ ‎איזה ‎וכ׳ ‎שנפצעו ‎what ‎is ‎meant ‎by ‎p'tsu'‎a ‎dakka? ‎One ‎whose ‎testicles, ‎one ‎or ‎both, ‎are ‎crushed. ‎Ib. ‎75b ‎שמים ‎בידי ‎ד ‎פ׳ ‎כשר ‎one ‎whose ‎testicles ‎are ‎crushed ‎from ‎a ‎natural ‎cause ‎152