Page:A Dictionary of the Targumim, the Talmud Babli and Yerushalmi, and the Midrashic Literature, Volume 2 (1903).djvu/511

 ‎to ‎marry ‎disqualified ‎women, ‎. ‎. ‎. ‎but ‎qualified ‎women ‎are ‎not ‎forbidden ‎to ‎marry ‎disqualified ‎men. ‎Shek. ‎VII, ‎7 ‎הפ׳ ‎הקינין ‎consecrated ‎birds ‎that ‎became ‎disqualified ‎(or ‎unavailable) ‎for ‎sacrificial ‎purposes. ‎Bekh. ‎V, ‎l1, ‎a. ‎fr. ‎המוקדשים ‎פסולי ‎dedicated ‎objects ‎which ‎became ‎unfit ‎for ‎the ‎purpose ‎to ‎which ‎they ‎were ‎dedicated; ‎a. ‎v. ‎fr.

‎ ‎m. ‎(preced.) ‎blemish, ‎disqualification. ‎Yoma. ‎I, ‎1 ‎פ׳ ‎בו ‎יארע ‎שמא ‎because ‎something ‎1hight ‎happen ‎that ‎would ‎disqualify ‎him ‎for ‎the ‎service ‎of ‎the ‎day. ‎Pes. ‎56a ‎פ׳ ‎במיטתי ‎יש ‎. ‎. ‎. ‎שמא ‎is ‎there ‎perhaps, ‎which ‎God ‎forbid, ‎a ‎blemish ‎in ‎my ‎couch ‎(an ‎unworthy ‎person ‎among ‎my ‎descendants)? ‎Tosef. ‎Mikv. ‎I, ‎19, ‎a. ‎e. ‎מקוה ‎בעצמו ‎פסולו ‎a ‎bath ‎(that ‎has ‎become ‎unfit ‎for ‎ritual ‎pur- ‎poses) ‎has ‎its ‎unftness ‎in ‎itself; ‎שפסולו ‎. ‎. ‎גרושה ‎בן ‎באחרים ‎whereas ‎the ‎son ‎of ‎a ‎divorced ‎woman ‎(married ‎to ‎a ‎priest) ‎owes ‎his ‎disqualification ‎to ‎others ‎(his ‎parents). ‎Ib. ‎ביחיד ‎פסולו ‎his ‎(its) ‎unfitness ‎is ‎caused ‎by ‎a ‎single ‎person; ‎דין ‎בבית ‎פסולו ‎by ‎a ‎court; ‎Mikv. ‎III, ‎1 ‎לעולם ‎וכ׳ ‎בפסולו ‎הוא ‎it ‎remains ‎in ‎its ‎condition ‎of ‎unfitness ‎until ‎&c. ‎Zeb. ‎VIII, ‎3 ‎הפ׳ ‎לבית ‎קדשים ‎מביאין ‎אין ‎we ‎must ‎not ‎wittingly ‎cause ‎sacred ‎meat ‎to ‎be ‎brought ‎to ‎the ‎place ‎where ‎the ‎unfit ‎things ‎are ‎burnt. ‎Ib. ‎X, ‎7 ‎פ׳ ‎לידו ‎יביא ‎שלא ‎for ‎one ‎must ‎not ‎cause ‎T'rumah ‎to ‎become ‎unfit; ‎a. ‎v. ‎fr.

‎ ‎m. ‎same. ‎Targ. ‎Y. ‎I ‎Gen. ‎XXII, ‎10 ‎(ed.Vien. ‎פסולה). ‎Targ. ‎Y. ‎I ‎Deut. ‎VI, ‎4. ‎Targ. ‎II ‎Sam. ‎XXII, ‎27, ‎v. ‎פסילא; ‎a. ‎e. ‎-- ‎Keth. ‎62b ‎איכא ‎פ׳ ‎ושלום ‎חס ‎is ‎there, ‎which ‎God ‎forbid, ‎a ‎blemish ‎in ‎the ‎family ‎-- ‎Pl. ‎פסולייא. ‎Y. ‎Kidd. ‎III, ‎64a ‎top ‎וכ׳ ‎׳ ‎אינון ‎מן ‎תמן ‎דאית ‎דעתך ‎הב ‎be ‎careful, ‎for ‎disqualifications ‎(persons ‎disqualified ‎for ‎intermarriage) ‎are ‎there, ‎that ‎thou ‎connect ‎not ‎thyself ‎with ‎them.

‎ ‎f. ‎(פסל) ‎1) ‎chip, ‎block. ‎Targ. ‎Is. ‎LI, ‎1. ‎- ‎2) ‎(v. ‎next ‎art.) ‎worthless ‎matter, ‎dross. ‎Ib. ‎I, ‎22 ‎(h. ‎text ‎סיגים). ‎Targ. ‎Ez. ‎XXII, ‎18 ‎פסולת ‎constr.; ‎a. ‎e. ‎-- ‎Pl. ‎m. ‎פסולייא. ‎Targ. ‎Ps. ‎CXIX, ‎119 ‎ed. ‎Lag. ‎(ed. ‎Wil. ‎סוליא; ‎h. ‎text ‎סגים).

‎, ‎v. ‎פיסולא.

‎, ‎v. ‎פסול, ‎a. ‎פסולא ‎I.

‎ ‎f. ‎(פסל) ‎1) ‎chips,stone-dust. ‎Y. ‎Shek.V, ‎49a ‎bot. ‎שלך ‎הפ׳ ‎שתהא ‎לך ‎פסל ‎hew ‎for ‎thyself' ‎(Ex. ‎XXXIV, ‎1) ‎that ‎the ‎chips ‎be ‎tthine; ‎Ned. ‎38a ‎שלך ‎פסולתן ‎their ‎chips ‎be ‎thine. ‎Ib; ‎Y. ‎Shek.l. ‎c. ‎וכ׳ ‎העשיר ‎לוחות ‎של ‎מפ׳ ‎Moses ‎be- ‎came ‎rich ‎from ‎the ‎chips ‎of ‎the ‎tablets; ‎a. ‎e. ‎- ‎2) ‎refuse, ‎base ‎metal, ‎worthless ‎matter. ‎Sabb. ‎138a ‎ומניח ‎אוכל ‎נוטל ‎הפ׳ ‎את ‎he ‎takes ‎up ‎what ‎is ‎eatable, ‎and ‎leaves ‎the ‎refuse. ‎Ib. ‎וכ׳ ‎למעלה ‎פ׳ ‎(when ‎you ‎sift)) ‎the ‎refuse ‎is ‎on ‎the ‎surface, ‎and ‎the ‎eatable ‎peas ‎are ‎at ‎the ‎bottom. ‎Num. ‎R. ‎s. ‎16 ‎וכ׳ ‎משובח ‎שלה ‎שהפ׳ ‎the ‎inferior ‎soil ‎of ‎Palestine ‎was ‎much ‎superior ‎to ‎the ‎best ‎of ‎&c. ‎Ib. ‎התגרין ‎שכן ‎וכ׳ ‎הפ׳ ‎את ‎מראין ‎so ‎the ‎merchants ‎show ‎the ‎inferior ‎goods ‎first ‎&c. ‎Y. ‎Gitt. ‎I, ‎43a ‎top ‎(ref. ‎to ‎מקצות, ‎IKings ‎XII, ‎31) ‎וכ׳ ‎הפ׳ ‎ומן ‎שבעם ‎הקוצים ‎מן ‎of ‎the ‎thorns ‎among ‎tthe ‎peopple, ‎the ‎refuse ‎&c. ‎Sire ‎Deut. ‎312 ‎פ׳ ‎ממנו ‎יצא ‎(sub. ‎זרע) ‎unworthy ‎offspring ‎came ‎from ‎him; ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎68; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Pl. ‎פסולות. ‎Num. ‎R. ‎s. ‎, ‎bes, ‎v. ‎ג.

‎, ‎v. ‎פיסוק.

‎ ‎m. ‎(פסק) ‎[division, ‎interval,] ‎Biblical ‎verse. ‎Yeb. ‎16b ‎וכ׳ ‎שר ‎זה ‎פ׳ ‎this ‎verse ‎(Ps. ‎XXXVII, ‎25) ‎has ‎been ‎said ‎by ‎the ‎archangel ‎of ‎the ‎world. ‎Snh. ‎99a ‎אפי׳ ‎זה ‎מפ׳ ‎חון ‎. ‎. ‎אמר ‎even ‎if ‎one ‎says, ‎the ‎whole ‎Torah ‎is ‎from ‎heaven, ‎except ‎this ‎one ‎verse; ‎a. ‎v. ‎fr. ‎ ‎Pl, ‎פסוקים, ‎פסוקין. ‎Taan. ‎27b ‎פ׳ ‎משלשה ‎. ‎. ‎בתורה ‎הקורא ‎he ‎who ‎reads ‎from ‎the ‎Law, ‎must ‎read ‎no ‎less ‎than ‎three ‎verses. ‎Meg. ‎22a ‎פ׳ ‎. ‎. ‎. ‎בפרשה ‎מתחילין ‎אין ‎in ‎reading ‎from ‎a ‎section ‎of ‎the ‎Torah ‎you ‎must ‎not ‎begin ‎with ‎less ‎than ‎three ‎verses, ‎i. ‎e. ‎you ‎must ‎begin ‎with ‎at ‎least ‎the ‎fourth ‎verse ‎from ‎the ‎beginning ‎of ‎the ‎section. ‎Kidd. ‎30a ‎וכ׳ ‎תורה ‎ספר ‎פסוקי ‎הוו ‎פ׳ ‎. ‎חמשת ‎the ‎number ‎of ‎verses ‎of ‎the ‎Book ‎of ‎the ‎Law ‎(Pentateuch) ‎is ‎5888; ‎ib. ‎פ׳ ‎של ‎(חציין) ‎והתגלח ‎the ‎verse ‎beginning ‎with ‎v'hithgallah ‎(Lev. ‎XIII, ‎33) ‎marks ‎the ‎middle ‎of ‎the ‎verses ‎of ‎the ‎Pentateuch; ‎Yalk. ‎Deut. ‎855 ‎(needs ‎emend.). ‎Lev. ‎R. ‎s. ‎6 ‎וכ׳ ‎פ׳ ‎שני ‎אלא ‎נתנבא ‎לא ‎בארי ‎Beeri ‎prophesied ‎no ‎more ‎than ‎two ‎verses, ‎. ‎and ‎they ‎were ‎attached ‎to ‎the ‎book ‎of ‎Isaiah; ‎a. ‎vv..ffr. ‎-[Sifre ‎Num. ‎131 ‎פסוקין ‎מתחת, ‎v. ‎פסמקיא..]

‎ ‎ch. ‎same. ‎Taan. ‎27b ‎וכ׳ ‎פסקיה ‎דלא ‎פ׳ ‎כל ‎you ‎must ‎not ‎divide ‎a ‎verse ‎which ‎Moses ‎has ‎not ‎divided, ‎i. ‎e. ‎in ‎reading ‎you ‎must ‎not ‎stop ‎in ‎the ‎middle ‎of ‎a ‎verse; ‎Meg. ‎22a. ‎Ib. ‎25a ‎וכ׳ ‎פ׳ ‎פ׳ ‎דאמר ‎(Ms. ‎M. ‎פ׳ ‎only) ‎when ‎he ‎recites ‎each ‎verse ‎(of ‎the ‎Shh'm ‎a) ‎and ‎repeats ‎it; ‎Ber. ‎33b ‎פסוקה ‎פססקה. ‎Hag. ‎15a ‎so. ‎פססוקך ‎לי ‎פסוק ‎ליה ‎אמר ‎he ‎said ‎to ‎a ‎child, ‎tell ‎me ‎thy ‎verse; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Pl. ‎פסוקין, ‎פסוקיא, ‎פסוקי. ‎Y. ‎M. ‎Kat. ‎III, ‎83bbot. ‎(expl. ‎דלתות, ‎er. ‎XXXVI, ‎23) ‎פ׳ ‎ארבע ‎תלת ‎(ed. ‎Krot. ‎פסיקן) ‎three ‎or ‎four ‎verses. ‎Kidd. ‎36a ‎וכ׳ ‎ליתו ‎מיהא ‎פ׳ ‎let ‎us ‎bring ‎up ‎the ‎Torah ‎and ‎count ‎the ‎verses; ‎בקיאיון ‎לא ‎נמי ‎בפ׳ ‎we ‎(Babylonians) ‎know ‎not ‎even ‎the ‎division ‎of ‎verses. ‎Ib. ‎ליה ‎פסקי ‎במערבא ‎פ׳ ‎תלתא ‎. ‎. ‎. ‎in ‎Palestine ‎they ‎divided ‎this ‎verse ‎(Ex. ‎XIX, ‎9) ‎into ‎three ‎verses; ‎a. ‎fr.

‎ ‎m., ‎v. ‎preced.

‎ ‎f., ‎constr. ‎פסוקת, ‎v. ‎פסק.

‎ ‎(b. ‎h.) ‎to ‎leap ‎over; ‎to ‎spare. ‎Ex. ‎R. ‎s. ‎15 ‎שאני ‎וכ׳ ‎ומגין ‎עליכם ‎פוסח ‎I(the ‎Lord) ‎will ‎pass ‎over ‎and ‎protect ‎you. ‎Pes. ‎X, ‎5 ‎וכ׳ ‎המקום ‎שפ׳ ‎שום ‎על ‎פשח ‎the ‎Passover ‎lamb ‎is ‎symbolical ‎of ‎the ‎fact ‎that ‎the ‎Lord ‎passed ‎over ‎the ‎houses ‎&c. ‎Nif. ‎נפסח ‎(denom. ‎of ‎פפח) ‎to ‎become ‎lame. ‎Y. ‎Ber. ‎I, ‎3cc ‎bot. ‎ונתרפא ‎ו׳ ‎and ‎became ‎lame, ‎but ‎was ‎cured; ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎39; ‎a. ‎e.

‎, ‎Targ. ‎Is. ‎XXXIII, ‎12 ‎מפסחין, ‎v. ‎פסך.

‎, ‎ ‎m. ‎(b. ‎h.; ‎preced. ‎art.) ‎limping, ‎lame. ‎Sifra ‎Emor ‎ch. ‎II, ‎Par. ‎3 ‎וכ׳ ‎חגר ‎בין ‎פ׳ ‎lame' ‎(Lev. ‎XXI, ‎18), ‎whether ‎lame ‎on ‎both ‎feet ‎or ‎on ‎one. ‎Sifre ‎Deut. ‎126; ‎a. ‎e. ‎-- ‎Pl. ‎פסחים, ‎שי׳. ‎Pirke ‎d'R. ‎El. ‎ch. ‎XXXVI ‎(ref. ‎to ‎II ‎Sam. ‎V, ‎6) ‎הצלמים ‎אלו ‎'והפפ ‎העורים ‎the ‎blind ‎and ‎the