Page:A Dictionary of the Targumim, the Talmud Babli and Yerushalmi, and the Midrashic Literature, Volume 2 (1903).djvu/458

 ‎ment. ‎- ‎2) ‎soldiers ‎leggins, ‎greaves. ‎Sabb. ‎62a ‎(expl. ‎מגפיים, ‎Mish. ‎VI, ‎2) ‎פזמקי.

‎, ‎v. ‎preced.

‎ ‎(b. ‎h.) ‎to ‎blow, ‎blow ‎up; ‎נפש ‎פ׳ ‎to ‎blow ‎the ‎soul ‎out, ‎to ‎dishearten. ‎Num. ‎R. ‎s. ‎20 ‎לפוח ‎אצלו ‎הולך ‎אני ‎מה ‎נפשו ‎את ‎why ‎should ‎I ‎go ‎to ‎him ‎(Balak) ‎to ‎dishearten ‎him ‎;Tanh. ‎Balak ‎13. ‎-- ‎[Y. ‎Ter. ‎VIII, ‎46a ‎top ‎הכרית ‎שתפוח, ‎read; ‎שתפרח, ‎v. ‎כרית.] ‎Hiff. ‎הפיח ‎1) ‎same, ‎esp. ‎to ‎break ‎wiad. ‎Sabb. ‎49a; ‎130a ‎בהן ‎יפיח ‎שלא ‎that ‎he ‎will ‎not ‎desecrate ‎the ‎T'fllin ‎by ‎passing ‎winds. ‎Ab. ‎Zar. ‎17a ‎הפיחה ‎she ‎broke ‎&c.; ‎a. ‎e. ‎-- ‎2) ‎to ‎stir ‎up. ‎Midr. ‎Till. ‎to ‎Ps. ‎III ‎הישן ‎את ‎חפיחו ‎אל ‎do ‎not ‎stir ‎up ‎that ‎which ‎slumbers ‎(do ‎not ‎disturb ‎the ‎ac- ‎cepted ‎order ‎of ‎the ‎psalms); ‎Yalk. ‎ib. ‎624 ‎(not ‎תפיחי). ‎. ‎Pi. ‎פייח ‎(denom. ‎of ‎פיה) ‎[tto ‎use ‎poawdered ‎colors,] ‎to ‎paint. ‎B. ‎Bath. ‎60b ‎מפייחין ‎ואין, ‎v. ‎כיר; ‎Tosef. ‎iib. ‎II, ‎17. ‎-- ‎Part. ‎pass. ‎מפוייח; ‎f. ‎מפוייחת. ‎Ib. ‎Tose. ‎Ter. ‎VII, ‎16 ‎מפויה ‎ed. ‎Zuck. ‎(Var. ‎מפויית; ‎מצויר) ‎read ‎מפויח ‎or ‎מפוייח.

‎ ‎ch. ‎same, ‎1) ‎to ‎blow. ‎Y. ‎Snh. ‎I, ‎18c ‎bot. ‎פח ‎(ed. ‎Krot. ‎פה, ‎corr. ‎acc.); ‎Y. ‎R. ‎Hash. ‎I, ‎58b ‎top ‎פוח ‎blow, ‎breathe ‎, ‎v. ‎יפח. ‎-- ‎2) ‎to ‎evaporate, ‎(with ‎נפשא) ‎to ‎despair. ‎Targ. ‎Y. ‎Num. ‎XXI, ‎30 ‎נפשיהון ‎דיפח ‎עד ‎until ‎they ‎are ‎in ‎despair ‎(h. ‎text ‎נפח ‎עד). ‎- ‎3) ‎to ‎cool ‎of, ‎be ‎sobered. ‎Targ. ‎Esth. ‎II, ‎1 ‎(ed. ‎Lag. ‎פג).

‎ ‎m., ‎פוחתא ‎f. ‎(preced.) ‎breath, ‎wind. ‎Targ. ‎Job ‎XXX, ‎22 ‎(ed. ‎Lag. ‎רוחא). ‎Ib. ‎XX, ‎3 ‎(ed. ‎Lag. ‎פרחא, ‎corr. ‎acc., ‎or ‎כרוחא). ‎Targ. ‎Prov. ‎XI, ‎29 ‎פוחתא ‎Bxt. ‎(ed. ‎Lag. ‎פהתא, ‎ed. ‎Wil. ‎פהתא, ‎corr. ‎acc.).

‎(פוחא) ‎rap, ‎v. ‎פהא.

‎, ‎v. ‎פחח.

‎, ‎v. ‎פחלין.

‎ ‎m. ‎(v. ‎פחר) ‎potter. ‎Tanh. ‎Vayikra4 ‎מתאוה ‎פ׳ ‎יש ‎חרם ‎לכלי ‎does ‎a ‎potter ‎want ‎earthen ‎vessels?

‎ ‎m. ‎(פחת) ‎a ‎scraping ‎tool, ‎chisel ‎(?). ‎Tosef. ‎Kel. ‎B. ‎Bath. ‎VII, ‎3 ‎הפ׳ ‎ובן ‎הפ׳ ‎יד ‎quot. ‎in ‎R. ‎S. ‎to ‎Kel. ‎XXIX, ‎8 ‎(ed. ‎Zuck. ‎הפחות ‎ובין ‎הפחות ‎יד) ‎the ‎handle ‎of ‎a ‎large ‎or ‎of ‎a ‎small ‎scraper.

‎, ‎v. ‎פוחא.

‎ ‎m., ‎v. ‎פטפוט.

‎ ‎m. ‎(~ז~, ‎pl. ‎~0) ‎lights. ‎Ylamd. ‎to ‎Num. ‎X, ‎29, ‎quot. ‎in ‎Ar. ‎שאת ‎(כמו) ‎טובים ‎במעשים ‎שהאיו ‎פוטיאל ‎פ׳ ‎ביונית ‎אומר ‎(ed. ‎Koh. ‎פוטיא) ‎Hobab ‎is ‎surnamed ‎Putiel ‎(Ex. ‎VI, ‎25), ‎because ‎he ‎shone ‎through ‎good ‎deeds, ‎as ‎you ‎say ‎in ‎Greek ‎phota.

‎, ‎v. ‎פיטטא.

‎ ‎pr. ‎n. ‎m. ‎Puti, ‎a ‎disparaging ‎abbreviation ‎of ‎Patiel. ‎Snh. ‎82b, ‎a. ‎e., ‎v. ‎פטם.

‎ ‎f. ‎(~u ) ‎brightness, ‎v. ‎פוטא.

‎ ‎(b. ‎h.) ‎pr. ‎n. ‎m. ‎Putiel, ‎the ‎father-in-law ‎of ‎Elazar, ‎son ‎of ‎Aaron, ‎in ‎Agadah ‎identified ‎with ‎Jethro ‎(and ‎also ‎with ‎Joseph). ‎Mekh. ‎Yithro, ‎'Amal., ‎s. ‎1 ‎פוט׳ ‎מעל ‎שנפטר ‎Jethro ‎was ‎surmnamed ‎Putiel, ‎because ‎he ‎withdrew ‎from ‎idolatry. ‎B. ‎Bath. ‎109b, ‎a. ‎e., ‎v. ‎פטם ‎a. ‎פוטא.

‎ ‎(variously ‎corrupted) ‎pr. ‎n. ‎pl. ‎Puteoli, ‎a. ‎great ‎sea-town ‎of ‎taly. ‎Macc. ‎24a ‎רומי ‎של ‎המונה ‎קול ‎שמעו ‎וכ׳ ‎מאה ‎ברחוק ‎מפ׳ ‎(ed. ‎מפלטיה ‎בבל, ‎margin. ‎vers. ‎מפטילוס; ‎Ms. ‎M. ‎מפלטוס, ‎v. ‎Rabb. ‎D. ‎S. ‎a. ‎. ‎note) ‎they ‎heard ‎the ‎din ‎of ‎the ‎city ‎of ‎Rome ‎(on ‎travelling) ‎from ‎P., ‎at ‎a ‎distance ‎of ‎one ‎hundred ‎and ‎seventy ‎miles; ‎Lam. ‎R. ‎to ‎V, ‎18 ‎פוטליילוס; ‎Sifre ‎Deut. ‎43מפטילו ‎של ‎(v. ‎המייה); ‎Yalk. ‎Is. ‎278 ‎מפניליאוס. ‎[The ‎termination ‎יוס ‎in ‎the ‎above ‎forms ‎corresponds ‎to ‎the ‎accus. ‎bb~, ‎-os.]

‎, ‎v. ‎next ‎w.

‎ ‎m. ‎(~m ) ‎bright, ‎splendid. ‎Tanh. ‎ed. ‎Bub., ‎Vayesheb ‎16 ‎ונעשה ‎פרעה ‎של ‎לביתו ‎שנכנם ‎פוטיפר ‎וכ׳ ‎פוטינוס ‎ביתו ‎his ‎name ‎was ‎Potifar ‎(mo~pb~), ‎be- ‎cause ‎he ‎entered ‎the ‎house ‎of ‎Pharaoh, ‎and ‎his ‎house ‎became ‎bright, ‎for ‎he ‎brightened ‎up ‎the ‎house ‎of ‎Pharaoh; ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎86 ‎(differ. ‎paronomasia) ‎שירד ‎כיון ‎. ‎פורע ‎שהיה ‎פוטינוון ‎נעשה ‎לשם ‎הפר ‎Ar. ‎(ed. ‎פויטנון) ‎he ‎used ‎to ‎uncover ‎himself ‎before ‎the ‎idol, ‎but ‎when ‎the ‎bullock ‎(Joseph, ‎Deut. ‎XXXIII, ‎17) ‎came ‎there, ‎he ‎(Potifar) ‎became ‎en- ‎lightened; ‎Yalk. ‎ib. ‎145 ‎פ׳ ‎יוסף ‎שירד ‎וכיון ‎[lossator ‎explains ‎עשיר ‎rich, ‎v. ‎Gen. ‎XXXIX, ‎5].

‎ ‎m. ‎ ‎poterion, ‎name ‎of ‎a ‎shrub ‎(Astragalus ‎Poterium), ‎a ‎species ‎of ‎tragacanth, ‎yielding ‎a ‎gum ‎which ‎was ‎used ‎for ‎spicing ‎wines; ‎פ׳ ‎פיילי ‎a ‎vial ‎of ‎poterion, ‎a ‎medicinal ‎drink ‎taken ‎atter ‎bathing. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎51 ‎(ref. ‎to ‎כוסם ‎מנת, ‎Ps. ‎XI, ‎6) ‎המרחץ ‎לאחר ‎פ׳ ‎כפ׳ ‎(not ‎פיטרין) ‎like ‎the ‎vial ‎of ‎poterion ‎after ‎a ‎bath; ‎Y. ‎Pes. ‎X, ‎37c ‎top ‎וכ׳ ‎פ׳ ‎כדיפלי ‎ם׳ ‎דיפלי ‎(corr. ‎acc.); ‎Yalk. ‎Ps. ‎655 ‎(not ‎פוטרין). ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎10 ‎יין ‎של ‎פ׳ ‎פ׳ ‎הביאו ‎שיצא ‎כיון ‎לשתותו ‎when ‎he ‎(Titus) ‎came ‎out ‎of ‎the ‎bath, ‎tthey ‎handed ‎him ‎a ‎vial ‎of ‎poterion ‎wine ‎to ‎drink; ‎Koh. ‎R. ‎to ‎V,8 ‎כוס ‎יין ‎של ‎פ׳ ‎פ׳ ‎(not ‎פוטרין). ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎88 ‎פ׳ ‎בתוך ‎נמצא ‎ובוב ‎שלו ‎פ׳ ‎a ‎fy ‎was ‎found ‎in ‎his ‎(Pharaoh's) ‎vial ‎&c.; ‎Yalk. ‎ib. ‎146 ‎פושרין ‎סילי ‎(corr. ‎acc.).

‎.f. ‎putitha, ‎name ‎of ‎a ‎small ‎fish ‎or ‎reptile ‎פוטיתא ‎Macc. ‎16b; ‎Pes. ‎24a; ‎Erub. ‎28a.

‎, ‎v. ‎פוטיולין.

‎ ‎, ‎v. ‎פותנק.

‎, ‎v. ‎פיטוס.

‎, ‎Y. ‎Shebi. ‎V, ‎36a ‎top, ‎read; ‎פי׳ ‎(tt ), ‎rock ‎v. ‎פואה.

‎, ‎v. ‎פוטירין.

‎, ‎v. ‎פיטרא ‎II.