Page:A Dictionary of the Targumim, the Talmud Babli and Yerushalmi, and the Midrashic Literature, Volume 2 (1903).djvu/453

 ‎Y. ‎Sabb. ‎XII, ‎13c ‎bot. ‎ופ׳ ‎בולווטייא ‎. ‎. ‎זדעיין ‎תרין ‎there ‎were ‎two ‎families ‎in ‎Sepphoris, ‎a ‎senatorial ‎family ‎and ‎a ‎family ‎of ‎commoners ‎(v. ‎בולבטס).

‎ ‎f. ‎(פגן) ‎entreaty. ‎- ‎Pl. ‎פגניות. ‎Pirke ‎dR. ‎El. ‎ch. ‎XXXV ‎(ref. ‎to ‎Koh. ‎VII, ‎8) ‎דברי ‎כל ‎ואומר.. ‎. ‎יום ‎שבכל ‎פ׳(not ‎פנגיות) ‎who ‎was ‎long-suffering ‎every ‎day ‎and ‎spoke ‎all ‎possible ‎words ‎of ‎entreaty.

‎ ‎m. ‎pl. ‎(paganica, ‎sub. ‎indumenta); ‎פ׳ ‎מאנין ‎garments ‎f ‎a ‎commmoner. ‎Midr. ‎Sam. ‎ch. ‎XXIV ‎(ref. ‎to ‎ISam. ‎XXVIII, ‎8) ‎פ׳ ‎מ׳ ‎he ‎put ‎on ‎a ‎commmoner's ‎garments; ‎Lev. ‎R. ‎s. ‎26 ‎נפיקא ‎מאנויין ‎(corr. ‎acc.).

‎ ‎(b. ‎h.) ‎1) ‎to ‎strike ‎against, ‎come ‎in ‎contact ‎with, ‎meet; ‎(in ‎a ‎hostile ‎sense) ‎to ‎attaek, ‎strike. ‎Tanh. ‎Vayishl. ‎4 ‎בעשו ‎שפ׳ ‎כיון ‎when ‎he ‎met ‎Esau. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎75 ‎בלובשי ‎פ׳ ‎ברול ‎he ‎met ‎those ‎clad ‎in ‎iron ‎armor. ‎Succ. ‎52b, ‎a. ‎e. ‎אם ‎זה ‎מנוול ‎בך ‎׳, ‎v. ‎נוול. ‎Y. ‎Kidd.III, ‎64a ‎bot. ‎פגעתה ‎לא ‎ולמה ‎בו ‎(not ‎ביה) ‎why ‎didst ‎thou ‎not ‎connect ‎thyself ‎with ‎him? ‎Num. ‎R. ‎s. ‎5 ‎וכ׳ ‎הדין ‎מדת ‎בכולם ‎תפגע ‎שלא ‎כדי ‎(not ‎יפגע) ‎in ‎order ‎that ‎divine ‎justice ‎might ‎not ‎strike ‎all ‎of ‎them, ‎he ‎took ‎half ‎of ‎his ‎name ‎(the ‎letter ‎ה) ‎&c. ‎Ex. ‎R. ‎s. ‎5, ‎end ‎במשה ‎לפגגוע ‎. ‎. ‎. ‎בקששה ‎divine ‎justice ‎wanted ‎to ‎strike ‎Mases. ‎Koh. ‎R. ‎to ‎IX, ‎11 ‎וכ׳ ‎באדם ‎שפוגעת ‎היא ‎עת ‎(not ‎האדם), ‎v. ‎ערער ‎III. ‎-- ‎2) ‎to ‎beseech, ‎entreat. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎68 ‎(ref. ‎to ‎Gen. ‎XXVIII, ‎11) ‎וכ׳ ‎מה ‎מפני ‎. ‎.. ‎במקום ‎ויפגע ‎and ‎he ‎entreated ‎the ‎Lord' ‎. ‎wwhy ‎is ‎the ‎Lord ‎surnamed ‎makom? ‎(v. ‎מקום). ‎Ib. ‎וכ׳ ‎צלי ‎במקום ‎ויפגע ‎מהו ‎what ‎does ‎mayifyga ‎bammmakom ‎mean? ‎He ‎prayed ‎on ‎the ‎site ‎of ‎the ‎Temple; ‎a. ‎e. ‎- ‎Part. ‎pass. ‎פגוע; ‎pl.פגועין ‎stricken, ‎afficted ‎(with ‎insanity). ‎Y. ‎Sabb. ‎VI, ‎8b ‎top, ‎v. ‎פגע. ‎Nif. ‎נפגע ‎to ‎be ‎strioken; ‎to ‎suffer. ‎Ib. ‎משנ׳ ‎after ‎one ‎has ‎been ‎stricken; ‎Y. ‎Erub. ‎X, ‎26a ‎bot. ‎Hag. ‎14b; ‎Tosef.ib. ‎II, ‎3 ‎ו׳ ‎הצין ‎he ‎looked ‎(into ‎the ‎divine ‎secrets, ‎v. ‎פרדס) ‎and ‎became ‎demented; ‎Y. ‎ib. ‎II, ‎77b ‎top. ‎Sabb. ‎13b ‎אין ‎׳ ‎שוטה ‎a ‎maniac ‎cannot ‎be ‎stricken ‎with ‎dementia ‎(one ‎overladen ‎with ‎sorrows ‎becomes ‎inqגerent ‎to ‎nevf ‎afictions); ‎a. ‎e. ‎Hiff. ‎הפגיע ‎1) ‎to ‎cause ‎sufering, ‎affict, ‎v. ‎מפגיע. ‎- ‎2) ‎to ‎sufer. ‎Koh. ‎R. ‎l. ‎c. ‎מפגיע ‎והוא ‎. ‎. ‎עת ‎time ‎strikes ‎man ‎cL, ‎and ‎he ‎suffers, ‎v. ‎ערער ‎III. ‎- ‎3)tto ‎entreat. ‎Ib. ‎פעמים ‎וכ׳ ‎מפגיע ‎שאדם ‎at ‎times ‎man ‎prays ‎and ‎is ‎answered ‎&c.

‎, ‎ ‎ch.same, ‎1)to ‎meet. ‎Targ. ‎Prov. ‎XVII, ‎12 ‎(h. ‎text ‎פגוש). ‎Ib. ‎XXIX, ‎13 ‎(Var. ‎פגיחו); ‎a. ‎e. ‎-Gen. ‎R. ‎s. ‎36, ‎beg. ‎וכ׳ ‎שידא ‎ביה ‎פ׳ ‎the ‎demon ‎Sh'madon ‎met ‎him; ‎Yalk. ‎ib. ‎61; ‎Lev. ‎R. ‎s. ‎5 ‎וכ׳ ‎ליה ‎פ׳ ‎(corr.acc.). ‎B. ‎Kam. ‎99b ‎גברא ‎. ‎. ‎. ‎ביה ‎פגעו ‎R. ‎K. ‎and ‎R. ‎A. ‎met ‎that ‎man. ‎Ber. ‎b8b. ‎Y. ‎Kidd. ‎III, ‎64d ‎bot. ‎ביה ‎פ׳ ‎דלא ‎עביד ‎יאות ‎he ‎did ‎right ‎not ‎to ‎connect ‎himself ‎with ‎that ‎man. ‎Ib. ‎top ‎בהון ‎תפגע ‎דלא, ‎v. ‎פסולא;a. ‎fr. ‎-- ‎2) ‎to ‎plague. ‎Geo. ‎R. ‎s. ‎58; ‎Yalk. ‎ib. ‎102 ‎פגעוניה, ‎v. ‎סרס. ‎Af. ‎אפגיע ‎to ‎intercede, ‎pray. ‎Targ. ‎Esth. ‎IV, ‎14. ‎thpe. ‎אתפגע ‎to ‎happen. ‎Y. ‎Ber. ‎II, ‎5c ‎bot. ‎ביה ‎ומתפגע ‎and ‎it ‎happened ‎to ‎him ‎(he ‎died).

‎ ‎m. ‎(b. ‎h.; ‎preced.) ‎contact, ‎accident, ‎(evil) ‎oc- ‎curence; ‎affietion, ‎plague. ‎Ber. ‎17a ‎רע ‎מפ ‎ותצילני ‎and ‎save ‎me ‎from ‎meeting ‎with ‎evil; ‎a. ‎e. ‎- ‎Pl. ‎פגים, ‎פגעין ‎evil ‎spirits. ‎Shebu. ‎15b ‎(expl. ‎בשיר, ‎Mish. ‎ib. ‎II, ‎2) ‎the ‎song ‎of ‎thanksgiving ‎(Ps. ‎XXX) ‎וכ׳ ‎׳ ‎של ‎ושיר ‎and ‎the ‎song ‎referring ‎to ‎evil ‎spirits ‎(Ps. ‎X0I, ‎1 ‎-- ‎9), ‎and ‎some ‎call ‎it ‎song ‎of ‎n'ga ‎im ‎(mlagues, ‎with ‎ref. ‎to ‎ונגע, ‎ib. ‎10); ‎Y. ‎Erub. ‎X, ‎26c ‎bot. ‎וכ׳ ‎פ׳ ‎של ‎שיר ‎היו ‎אומרין ‎they ‎used ‎to ‎recite ‎the ‎'song ‎of ‎demons ‎in ‎Jerusalem ‎(in ‎the ‎Temple, ‎when ‎one ‎was ‎threatened ‎with ‎insanity); ‎Y. ‎Sabb. ‎VI, ‎8b ‎top ‎שיר ‎פגועין, ‎the ‎song ‎for ‎he ‎stricken. ‎Midr. ‎Till. ‎to ‎Ps. ‎XI ‎וכ׳ ‎משה ‎אומר ‎היה ‎פ׳ ‎של ‎שיר ‎Moses ‎recited ‎the ‎ninety- ‎first ‎psalm ‎on ‎ascending ‎the ‎heavens, ‎when ‎he ‎said ‎&c.

‎, ‎ ‎ch. ‎same, ‎1) ‎evil ‎occurrence, ‎plague. ‎Targ. ‎IKings ‎V, ‎18. ‎- ‎Pl. ‎פגכין. ‎Ruth ‎R. ‎to ‎I, ‎16 ‎(ref. ‎to ‎תפגעי ‎אל ‎ib., ‎as ‎iff ‎it ‎wwere ‎תפגעי) ‎תסבין ‎לא ‎עלי ‎תחטא ‎לא ‎מני ‎פ׳ ‎(not ‎פגעיד) ‎do ‎not ‎commit ‎a ‎sin ‎through ‎me, ‎do ‎not ‎sufter ‎affdictions ‎on ‎my ‎account ‎(by ‎dissuading ‎me ‎from ‎embracing ‎the ‎Jewish ‎faith). ‎-2) ‎pl. ‎evil ‎spirits. ‎Targ. ‎II ‎Esth. ‎I, ‎2.

‎ ‎m. ‎pl. ‎(cmp. ‎פיקעין) ‎plums. ‎Sabb. ‎144b ‎(Rashi ‎in ‎early ‎eds. ‎פיגעין; ‎v. ‎Rabb. ‎D. ‎S. ‎a. ‎l. ‎note ‎50).

‎, ‎Pi. ‎פיגר ‎(cmp. ‎פגם, ‎בגר, ‎פכר) ‎to ‎split, ‎break ‎up, ‎destroy. ‎Midr. ‎Till. ‎to ‎Ps. ‎XI, ‎3 ‎. ‎. ‎. ‎שהשתיתו ‎הצדיקים ‎אאם ‎וכ׳ ‎אותם ‎ופיגרו ‎when ‎the ‎wicked ‎come ‎and ‎destroy ‎the ‎righteous ‎that ‎have ‎established ‎thy ‎world ‎&c.; ‎Yalk. ‎ib. ‎653 ‎וכ׳ ‎ופגרום ‎דשעים ‎עמדו ‎. ‎. ‎השיתין ‎אם ‎if ‎the ‎wicked ‎have ‎risen ‎and ‎destroyed ‎the ‎foundations ‎(of ‎the ‎Temple) ‎which ‎face ‎the ‎deep ‎(v. ‎שית). ‎Midr. ‎Till. ‎to ‎Ps. ‎LXXIX ‎בניך ‎את ‎ופיגרו ‎(ed. ‎Bub. ‎והרגו). ‎Ib. ‎to ‎Ps. ‎X ‎.. ‎והצדיקים ‎אותן ‎ופגרו ‎and ‎the ‎righteous ‎in ‎whom ‎thou ‎didst ‎find ‎pleasure, ‎bhe ‎enenmies ‎hsveu ‎risen ‎ahd ‎Gestroyed ‎theזm; ‎4. ‎e.

‎ ‎ch,, ‎Pa. ‎פגר ‎same, ‎to ‎break ‎up, ‎destroy; ‎to ‎break ‎through. ‎Targ. ‎Is. ‎XIV, ‎17. ‎Targ. ‎O. ‎Ex. ‎XXIII, ‎24. ‎- ‎Ib. ‎XIX, ‎21; ‎24; ‎a. ‎fr. ‎-Part. ‎pass. ‎מפגר; ‎f. ‎מפגרא; ‎l. ‎מפגרין, ‎מפגרי; ‎ופגרתא ‎Targ. ‎IKings ‎XVIII, ‎30. ‎Targ. ‎Es. ‎XXXVI, ‎35. ‎-- ‎Pesik. ‎Zakhor, ‎p. ‎26a ‎(expl. ‎ערו, ‎Ps. ‎CXXXVII, ‎7) ‎פגרו ‎פגרו ‎destroy, ‎destroy ‎ye; ‎ib. ‎'Aniya, ‎p. ‎135a ‎פגארו ‎פגארו; ‎(Pesik. ‎R. ‎s. ‎32 ‎תברו); ‎Midr. ‎Till. ‎to ‎Ps. ‎l.c.; ‎Lam. ‎R. ‎to ‎V, ‎1. ‎-- ‎Lev. ‎R. ‎s. ‎19 ‎(expl. ‎לב ‎נמהרי) ‎לבא ‎מפגרי ‎those ‎crushed ‎at ‎heart ‎(with ‎ref. ‎to ‎ימהרו, ‎Nah. ‎II, ‎6).

‎Af. ‎אפגד ‎to ‎wound, ‎bruse. ‎Nidd. ‎66a ‎לה ‎מפגרא ‎אפגורי, ‎v. ‎בגר. ‎thpa. ‎אתפגר ‎to ‎be ‎destroyed, ‎broken. ‎Targ. ‎Lam. ‎II, ‎8 ‎(h. ‎text ‎אמללו). ‎Targ. ‎Ez. ‎XXX, ‎4; ‎a. ‎fr.

‎ ‎(b. ‎h. ‎Pi.) ‎to ‎be ‎lax, ‎faint ‎(cmp. ‎פוג). ‎Pa. ‎פגר ‎1) ‎to ‎relax, ‎take ‎vvacation, ‎be ‎idle. ‎Sabb. ‎129b ‎רבנן ‎ביה ‎דמפגרי ‎יומא ‎a ‎day ‎on ‎which ‎the ‎teachers ‎took ‎a ‎hotiday. ‎- ‎2) ‎to ‎cause ‎to ‎relap. ‎Keth. ‎103b ‎לא ‎סבר ‎ור׳ ‎אפגריה ‎and ‎Rabbi ‎thought, ‎Iwill ‎not ‎cause ‎him ‎to ‎relax ‎(in ‎his ‎charitable ‎work, ‎by ‎appointing ‎him ‎a ‎member ‎of ‎the ‎college; ‎or ‎I ‎will ‎not ‎wear ‎him ‎out', ‎overburden ‎him). ‎Itthpa. ‎איפגר ‎to ‎take ‎vacation, ‎absent ‎one's ‎self. ‎Ib. ‎111b ‎אתא ‎ולא ‎אי׳ ‎he ‎(the ‎teacher) ‎took ‎a ‎three ‎days' ‎vacation ‎and ‎did ‎not ‎come ‎(to ‎school). ‎Ib. ‎איפגרת ‎אמאי ‎why ‎did ‎you ‎absent ‎yourself? ‎143