Page:A Dictionary of the Targumim, the Talmud Babli and Yerushalmi, and the Midrashic Literature, Volume 2 (1903).djvu/411

 ‎, ‎, ‎. ‎same. ‎Targ. ‎Prov.XVIII, ‎12(Ms. ‎עיכ). ‎Targ. ‎Ps. ‎XLV, ‎5; ‎a. ‎fr. ‎-Sot. ‎40a ‎עינוותנותיה ‎מאי ‎וכ׳ ‎what ‎is ‎known ‎about ‎R. ‎Abbahu's ‎forbearance? ‎M. ‎Kat. ‎28a; ‎a. ‎fr. ‎ענטב ‎= ‎טב ‎עין, ‎v. ‎טב ‎III.

‎, ‎ ‎(b. ‎h.) ‎[to ‎turn, ‎come ‎out ‎in ‎turn,] ‎to ‎begin ‎too ‎speak ‎; ‎to ‎respond ‎to ‎speak ‎or ‎sing ‎in ‎chorus; ‎to ‎ansawer. ‎Tem. ‎16a ‎אל ‎שענאו ‎עתניאל ‎he ‎was ‎surnamed ‎Othniel, ‎because ‎God ‎answered ‎his ‎prayer ‎(ref. ‎to ‎I ‎Chr. ‎IV, ‎10). ‎Y. ‎Sot. ‎V, ‎20c ‎top ‎ודבר ‎דבר ‎כל ‎על ‎אחריו ‎עונין ‎והן ‎and ‎they ‎(he ‎class) ‎repeat ‎each ‎sentence ‎after ‎him; ‎והן ‎. ‎. ‎. ‎משה ‎שירהsא ‎אחריו ‎עונין ‎Moses ‎said, ‎I ‎will ‎sing ‎&c., ‎and ‎they ‎repeated ‎in ‎chorus, ‎I ‎will ‎sing ‎&c. ‎Ib. ‎והן ‎עזי ‎אמר ‎משה ‎וכ׳ ‎עונין ‎Moses ‎said, ‎My ‎strength ‎&c., ‎and ‎they ‎responded, ‎I ‎will ‎sing ‎&c. ‎Tosef. ‎ib. ‎VI, ‎2 ‎ועינין ‎עינין ‎כל ‎על ‎ועונין ‎and ‎they ‎(the ‎class) ‎repeat ‎each ‎sentence. ‎Ib. ‎3 ‎אחריו ‎ועונין ‎ראשון ‎עינין ‎and ‎they ‎(the ‎people) ‎always ‎repeated ‎the ‎first ‎sentence ‎(as ‎refrain). ‎Succ. ‎38b ‎הללויה ‎לענות ‎מצוה ‎it ‎is ‎proper ‎to ‎say ‎in ‎response ‎Halleluiah. ‎M. ‎Kat. ‎III, ‎9 ‎כאחת ‎עונות ‎כולן ‎all ‎start ‎the ‎dirge ‎at ‎once; ‎מדברת ‎אחת ‎אחריה ‎עונות ‎וכולן ‎one ‎speaks, ‎and ‎all ‎repeat ‎in ‎chorus ‎after ‎her, ‎v. ‎עינוי ‎I. ‎Ber. ‎47a ‎העונים ‎מפי ‎אמן ‎שיכלה ‎עד ‎until ‎the ‎Amen ‎of ‎the ‎responding ‎company ‎is ‎finished. ‎Pes. ‎36a ‎וכ׳ ‎שעונין ‎לחם, ‎v. ‎עוני. ‎Y. ‎Succ. ‎III, ‎54a ‎top ‎אם ‎אמן ‎אחריו ‎ענה ‎גוי ‎בירכד ‎if ‎a ‎gentile ‎blesses ‎thee, ‎say ‎after ‎him ‎Amen; ‎a. ‎fr. ‎Nif. ‎נענה ‎1) ‎to ‎be ‎answered, ‎to ‎have ‎one's ‎prayer ‎granted. ‎Sabb. ‎30a ‎נ׳ ‎מיד ‎. ‎. ‎. ‎זכור ‎וכשאמר ‎but ‎when ‎he ‎said, ‎Re- ‎member ‎&c. ‎(Ex. ‎XXXII, ‎13), ‎his ‎prayer ‎was ‎at ‎once ‎granted. ‎R. ‎Hash. ‎18a ‎וכ׳ ‎ו׳ ‎התפלל ‎זה ‎one ‎prays ‎and ‎is ‎heard, ‎another ‎prays ‎and ‎is ‎not ‎heard; ‎Koh. ‎R. ‎to ‎IX, ‎11, ‎v. ‎פגע. ‎Gen. ‎R.s. ‎60 ‎[read;]פיהם ‎במענה ‎שנענו ‎הם ‎שלשה ‎three ‎persons ‎(mentioned ‎in ‎the ‎Scriptures) ‎were ‎answered ‎as ‎soon ‎as ‎they ‎had ‎uttered ‎their ‎prayer; ‎Yalk. ‎ib. ‎108; ‎a. ‎fr. ‎- ‎2)to ‎be ‎called ‎upon ‎to ‎speak; ‎to ‎answer, ‎to ‎deliver ‎an ‎opinion. ‎Kidd. ‎40b ‎וכ׳ ‎ואמר ‎רוט ‎׳ ‎R. ‎T. ‎(being ‎asked ‎his ‎opinion) ‎answered ‎saying ‎&c.; ‎וכ׳ ‎ואמרו ‎כולם ‎נענו ‎all ‎of ‎them ‎in ‎turn ‎answered ‎saying ‎&c.; ‎Sifre ‎Deut. ‎41. ‎M. ‎Kat. ‎28b ‎(at ‎a ‎mourner's ‎house); ‎a. ‎fr. ‎- ‎3) ‎[to ‎be ‎made ‎to ‎respondf ‎Amen,] ‎to ‎be ‎sworn; ‎to ‎promise ‎allegiance. ‎Y. ‎Dem. ‎II, ‎23a ‎top ‎לו ‎נענין ‎. ‎. ‎. ‎לחבורה ‎נ׳ ‎הוא ‎he ‎(the ‎head ‎of ‎the ‎house) ‎promises ‎allegiance ‎to ‎the ‎order ‎(v. ‎הברות), ‎and ‎the ‎members ‎of ‎his ‎house ‎make ‎the ‎promise ‎to ‎him. ‎i. ‎עינה ‎to ‎speak ‎or ‎sing ‎in ‎chorus, ‎esp. ‎to ‎lament. ‎M. ‎Kat. ‎III, ‎9, ‎מעגות, ‎v. ‎עיעוי ‎I.

‎, ‎ ‎(ענה) ‎ch. ‎same. ‎Targ. ‎II ‎Esth. ‎VI, ‎10. ‎Targ. ‎IKings ‎XII, ‎7. ‎- ‎Targ. ‎Ps. ‎XXXIV, ‎5(Ms. ‎ענייני). ‎Ib. ‎CII, ‎3; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Y. ‎Succ. ‎III, ‎54a ‎top ‎נענ;י ‎מה ‎what ‎shall ‎we ‎say ‎in ‎response? ‎Ib. ‎והכין ‎הכין ‎ע׳ ‎יונה ‎ר׳ ‎R. ‎J. ‎responded, ‎so ‎be ‎it, ‎and ‎so ‎be ‎it. ‎Ab. ‎Zar. ‎18a ‎bot. ‎דמאיר ‎אלהא ‎אאימא ‎נניa ‎say, ‎O ‎God ‎of ‎Meir, ‎hear ‎me; ‎a. ‎fr. ‎--[Men. ‎17a ‎עני ‎מרי, ‎v. ‎עני ‎II.] ‎Pa. ‎עני ‎to ‎speak ‎or ‎sing ‎in ‎chorus; ‎to ‎respond. ‎Targ. ‎o. ‎Ex. ‎XV, ‎21. ‎Targ. ‎II ‎Esth. ‎VI, ‎11. ‎tthpa. ‎אתעי, ‎hpe. ‎אתעני, ‎איעני ‎1) ‎to ‎be ‎answered. ‎Targ. ‎O. ‎Ex. ‎XIX, ‎19. ‎Targ. ‎Prov. ‎XXI, ‎13 ‎נתעני ‎ad. ‎si1.. ‎(ed. ‎Lag.נענויי ‎will ‎answer ‎him; ‎h. ‎textיענה). ‎--*2) ‎(euphem.) ‎to ‎be ‎gratifed, ‎be ‎eased. ‎Y. ‎Shebi. ‎III, ‎34c ‎bot. ‎דאזיל ‎ההן ‎מתעני ‎ולא ‎. ‎. ‎. ‎he ‎who ‎went ‎out ‎to ‎ease ‎his ‎bowels ‎without ‎success; ‎[perhaps ‎to ‎be ‎read ‎מתפני, ‎v. ‎זפני]

‎, ‎ ‎(b. ‎h.; ‎cmp. ‎אנה) ‎to ‎press, ‎be ‎pressed; ‎to ‎be ‎detained. ‎Pi. ‎עינה ‎1) ‎to ‎detain, ‎postpone, ‎esp. ‎דין ‎ע׳ ‎to ‎delay ‎cxecution ‎of ‎capital ‎yudgment ‎(which ‎should ‎take ‎place ‎on ‎the ‎day ‎of ‎sentence). ‎Snh. ‎XI, ‎4 ‎(89a) ‎דינו ‎את ‎מענין ‎אין ‎וכ׳ ‎של ‎we ‎must ‎not ‎put ‎off ‎his ‎execution ‎(opp. ‎to ‎the ‎opinion ‎אותו ‎משמרין). ‎Ib. ‎35a ‎מענה ‎אתה ‎נמצא ‎. ‎. ‎. ‎וליגמריה ‎דינו ‎את ‎shall ‎we ‎pass ‎sentence ‎on ‎Friday ‎and ‎put ‎him ‎to ‎death ‎on ‎Sunday? ‎In ‎such ‎a ‎case ‎you ‎would ‎postpone ‎his ‎execution ‎(against ‎the ‎law); ‎v. ‎עיוי ‎II. ‎-- ‎2) ‎to ‎cause ‎privation; ‎to ‎cause ‎to ‎fast. ‎Yoma ‎77b ‎(ref. ‎to ‎ויענה, ‎Gen. ‎XXXIV, ‎2) ‎וכ׳ ‎מביאות ‎שעינה ‎התם ‎this ‎may ‎be ‎interpreted, ‎that ‎he ‎deprived ‎her ‎of ‎other ‎connections. ‎Ib. ‎VIII, ‎4 ‎וכ׳ ‎אותן ‎מענין ‎אין ‎התינוקות ‎we ‎must ‎not ‎let ‎children ‎fast. ‎on ‎the ‎Day ‎of ‎Atonement, ‎v. ‎חנך; ‎a. ‎e. ‎- ‎Part. ‎pass. ‎מעונה ‎fasting. ‎Tosef. ‎Taan. ‎II, ‎7; ‎Erub. ‎41a ‎לשבת ‎יכנס ‎שלא ‎כדי ‎מע׳ ‎כשהוא ‎that ‎he ‎may ‎not ‎begin ‎the ‎Sabbath ‎fasting; ‎Tanbh. ‎B'resh. ‎2. ‎-3) ‎to ‎aflict, ‎oppress, ‎wrong. ‎Mekh. ‎Mishp., ‎s. ‎18 ‎(ref.to ‎Ex. ‎XXII, ‎22) ‎וישנה ‎שיענה ‎עד ‎until ‎he ‎practices ‎oppression ‎repeatedly; ‎a. ‎e. ‎- ‎Part. ‎pass. ‎מעונה; ‎pl. ‎מעונין. ‎Yeb. ‎48b ‎וכ׳ ‎מע׳ ‎הזה ‎בזמן ‎גרים ‎מה ‎מפני ‎why ‎are ‎the ‎pros- ‎elytes ‎of ‎our ‎days ‎afficted ‎and ‎subject ‎to ‎suffering-- ‎4) ‎to ‎violate, ‎outrage. ‎Num. ‎R. ‎s. ‎9 ‎(ref. ‎to ‎Mic. ‎II, ‎9) ‎שהיו ‎וכ׳ ‎נשי ‎מענים ‎they ‎violated ‎married ‎women ‎and ‎caused ‎them ‎to ‎be ‎forbidden ‎tto ‎their ‎husbands. ‎Lev. ‎R. ‎s. ‎19; ‎a. ‎fr. ‎- ‎Mekh. ‎l. ‎c.; ‎Yalk. ‎Ex. ‎349 ‎הדין ‎את ‎תעגון ‎כששלא ‎אאם ‎וכ׳ ‎if ‎your ‎wives ‎will ‎be ‎spared ‎from ‎widowhood ‎and ‎your ‎children ‎from ‎bereavement, ‎because ‎you ‎do ‎not ‎violate ‎justice, ‎how ‎much ‎more, ‎when ‎you ‎execute ‎justice. ‎Nif. ‎נענה ‎1) ‎to ‎be ‎aficted, ‎oppressed. ‎Mekh. ‎l. ‎c. ‎אלמנה ‎וכ׳ ‎בהן ‎לענות ‎שדרכן ‎. ‎. ‎widows ‎and ‎orphans ‎who ‎are ‎liable ‎to ‎be ‎oppressed, ‎-- ‎of ‎them ‎the ‎text ‎speaks ‎(Ex. ‎XXII, ‎21); ‎Yalk. ‎l. ‎c. ‎ליענות ‎שדרכן ‎(not ‎שדרכו). ‎- ‎2) ‎to ‎humble ‎one's ‎self; ‎to ‎subamit ‎to ‎a ‎person's ‎discretion, ‎beg ‎pardon. ‎Ber. ‎28a ‎לי ‎מחול ‎לך ‎נעניתי ‎I ‎submit ‎myself ‎to ‎thee, ‎forgive ‎me. ‎Pesik. ‎R. ‎s. ‎38 ‎לו ‎נעניתי ‎Ibeg ‎his ‎pardon. ‎Yoma ‎22b ‎וכ׳ ‎עצמות ‎לכם ‎נעניתי ‎I ‎beg ‎your ‎pardon, ‎bones ‎of ‎Saull; ‎Yalk. ‎Sam. ‎117 ‎וכ׳ ‎שאול ‎לך ‎נעניתי. ‎Keth. ‎67b ‎אכול ‎קום ‎לך ‎נעניתי ‎I ‎beg ‎of ‎thee, ‎get ‎up ‎and ‎eat. ‎Tosef. ‎Ohol. ‎V, ‎12 ‎וכ׳ ‎עצמות ‎לכם ‎נמיתי ‎ed. ‎Zuck. ‎(oth. ‎ed. ‎נמתי, ‎read ‎נעניתי) ‎I ‎beg ‎your ‎pardon, ‎bones ‎of ‎&c. ‎Hithpa. ‎התעגה, ‎Nithpa. ‎נתענה ‎1) ‎to ‎be ‎afficted, ‎sufter. ‎Sirre ‎Deut. ‎130 ‎שנתעגו, ‎v. ‎עיגוי ‎II. ‎-- ‎2) ‎to ‎affict ‎one's ‎selff, ‎to ‎fast. ‎Ber. ‎8b ‎(ref. ‎to ‎Lev. ‎XXIII, ‎32) ‎מתענין ‎בתשעה ‎וכי ‎do ‎men ‎fast ‎on ‎the ‎ninth ‎(of ‎Tishri)? ‎R. ‎Hash. ‎18b ‎אאין ‎מתענין ‎רצו ‎. ‎גזרת ‎when ‎there ‎is ‎no ‎political ‎persecution, ‎but ‎no ‎peace, ‎those ‎who ‎wish ‎may ‎fast ‎&c. ‎Erub. ‎41a ‎וכ׳ ‎ולא ‎בו ‎והתענינו ‎we ‎fasted, ‎but ‎not ‎tto ‎the ‎end ‎of ‎the ‎day; ‎a. ‎fr. ‎Hif. ‎העני ‎(denom. ‎of ‎עני) ‎to ‎become ‎poor. ‎Keth. ‎VI, ‎6. ‎Ber. ‎33a ‎והענם ‎חזרו ‎when ‎they ‎(the ‎Jews) ‎became ‎poor ‎again. ‎Mdוl. ‎17a ‎יעשיר ‎או ‎יעני ‎אויב ‎לו ‎שיש ‎מי ‎if ‎one ‎has ‎an ‎enemy, ‎does ‎one ‎wish ‎him ‎to ‎be ‎poor ‎or ‎rich?; ‎a. ‎e. ‎138