Page:A Dictionary of the Targumim, the Talmud Babli and Yerushalmi, and the Midrashic Literature, Volume 2 (1903).djvu/408

 ‎וכ׳ ‎פסילוס). ‎- ‎b) ‎(in ‎a ‎secret ‎letter) ‎officer. ‎Snh. ‎12a ‎עמוסי ‎וכ׳, ‎v. ‎נחשון. ‎Pi. ‎עמס ‎to ‎load. ‎-- ‎Part. ‎pass. ‎מעומס. ‎Tanh. ‎P'kkude ‎3 ‎וכ׳ ‎בנים ‎מן ‎מע׳ ‎והוא ‎and ‎he ‎is ‎laden ‎(with ‎troubles) ‎on ‎account ‎of ‎sons ‎and ‎daughters ‎(depending ‎upon ‎him).

‎ ‎ch. ‎to ‎press ‎(the ‎teeth ‎together). ‎Targ. ‎Job ‎XVI, ‎9 ‎ed. ‎Lag. ‎a. ‎oth. ‎(Ms. ‎Var. ‎עאס; ‎ed. ‎Vil. ‎עסי); ‎v. ‎עטי.

‎, ‎ ‎m. ‎(perh. ‎fr. ‎Amasia, ‎in ‎Pontus) ‎Imsoni, ‎surname ‎of ‎two ‎Tannaim, ‎Simon ‎and ‎Nahemia. ‎Pes. ‎22b; ‎Y. ‎Ber. ‎IX, ‎14b ‎bot.

‎ ‎ch. ‎same, ‎surname ‎of ‎R. ‎Jacob, ‎an ‎Amora. ‎Y. ‎B. ‎Mets. ‎IV, ‎end, ‎9d.

‎, ‎v. ‎עימעום.

‎, ‎, ‎v. ‎עמם, ‎מםe ‎I.

‎ ‎(v. ‎אמץ; ‎cmp. ‎עמס) ‎to ‎press. ‎Pi. ‎עימין ‎to ‎close ‎the ‎eyes. ‎Sabb. ‎XXIII, ‎5 ‎מעמצין ‎אין ‎וכ׳ ‎Mish. ‎ed. ‎(Y. ‎ed. ‎מאמצ׳; ‎Bab. ‎ed. ‎15 ‎1b ‎מעצמין, ‎Ms. ‎M. ‎מעמ׳; ‎v. ‎Rabb. ‎D. ‎S. ‎a. ‎l. ‎notes) ‎you ‎must ‎not ‎close ‎the ‎eyes ‎of ‎a ‎deceased ‎on ‎the ‎Sabbath ‎וכ׳ ‎יציאת ‎עם ‎והמעמן ‎(Y. ‎ed. ‎מא׳; ‎Bab. ‎ed. ‎המעצים) ‎and ‎he ‎who ‎closes ‎the ‎eyes ‎of ‎a.. ‎dying ‎person ‎&c. ‎Ib. ‎(in ‎Gemarah) ‎המעמין ‎(Ms. ‎M. ‎המאמן). ‎Ib. ‎77b, ‎v. ‎ןaאמ. ‎Hithpa. ‎התעמץ ‎to ‎be ‎closed, ‎to ‎close ‎itself. ‎Ib. ‎181b ‎וכ׳ ‎עיניו ‎שיתעמצו ‎הרוצה ‎Ms. ‎O. ‎a. ‎earrrly ‎eds. ‎(Ms. ‎M. ‎שתאמן, ‎incorr.; ‎ed. ‎שיתעצמו) ‎he ‎who ‎wants ‎to ‎have ‎the ‎eyes ‎of ‎a ‎deceased ‎closed ‎&c.; ‎Tosef. ‎ib. ‎XVII, ‎(XVIII), ‎19 ‎הרוצה ‎לעמץ. ‎Ib. ‎וכ׳ ‎מתאמצות ‎והן; ‎Sabb. ‎l. ‎c. ‎וכ׳ ‎מתעמצין ‎והן ‎Ms. ‎M. ‎(ed. ‎מתעצמין) ‎and ‎they ‎will ‎close ‎themselves, ‎v. ‎אמן.

‎, ‎Pa. ‎עמיץן ‎same. ‎Bets. ‎22a ‎ופתח ‎ע׳ ‎דקא ‎for ‎you ‎closed ‎and ‎opened ‎your ‎eyes, ‎v. ‎סיע ‎ch. ‎Snh. ‎110a ‎top ‎כל ‎ואויל ‎עינוי ‎ע׳ ‎. ‎לה ‎דחזי ‎Ar. ‎(differ. ‎in ‎ed.) ‎whoever ‎saw ‎her ‎. ‎. ‎closed ‎his ‎eyes ‎and ‎went ‎off.

‎ ‎(b. ‎h.) ‎to ‎be ‎depressed, ‎deep. ‎Hif. ‎העמיק ‎1) ‎to ‎deepen. ‎Ex. ‎R. ‎s. ‎1 ‎וכ׳ ‎עצה ‎העמיקו ‎they ‎laid ‎deep ‎plans ‎that ‎the ‎Lord ‎etc. ‎-- ‎2) ‎to ‎gromiש ‎deeperr. ‎Yalk. ‎Is. ‎302 ‎(play ‎on ‎תפתה, ‎Is. ‎XXX, ‎33) ‎. ‎. ‎מתפתה ‎היא ‎אף ‎ומעמקת ‎ומרחבת ‎it ‎(Gehenna) ‎likewise ‎extends ‎every ‎day ‎and ‎becomes ‎wider ‎and ‎deeper. ‎-[Oant. ‎R. ‎to ‎IV, ‎4 ‎והיה ‎מעמקו ‎some ‎ed., ‎v. ‎עקם.]

‎ ‎ch. ‎same. ‎Af. ‎אעמיק ‎to ‎grow ‎deeper. ‎Targ. ‎Is. ‎XXX, ‎33 ‎לאעמקא ‎ed. ‎Lag. ‎(ed. ‎Wil. ‎לבמיקא ‎e ‎לאע׳; ‎oth. ‎ed. ‎לעמקא, ‎Pa.), ‎v. ‎preced. ‎--[Targ. ‎Prov. ‎XXVIII, ‎6 ‎מן ‎דמעעמיק ‎Var. ‎ed. ‎Lag., ‎v. ‎דקם.]

‎, ‎v. ‎עומק.

‎ ‎m. ‎(b. ‎h.; ‎preced. ‎wds.) ‎1) ‎valley. ‎Shebi. ‎IX, ‎2 ‎והע׳ ‎. ‎העליון ‎גליל ‎Ipper ‎Galilee, ‎Lower ‎Galilee, ‎and ‎the ‎(Galilean) ‎valley; ‎הע׳ ‎טבריא ‎תחום ‎the ‎district ‎of ‎Tiberias ‎is ‎the ‎valley ‎(oftGalilee). ‎Tosef. ‎ib. ‎VII, ‎10 ‎והע ‎ההר ‎והשפלה ‎the ‎mountain ‎land, ‎the ‎valley, ‎and ‎the ‎lowland. ‎Ib. ‎שבע׳ ‎על ‎מבהר ‎אוכלין ‎(in ‎the ‎Sabbatical ‎year) ‎you ‎may ‎eat ‎the ‎mountain ‎fruits ‎as ‎long ‎as ‎the ‎same ‎kind ‎is ‎still ‎to ‎be ‎had ‎in ‎the ‎valleys. ‎Ib. ‎וכ׳ ‎ועמקו ‎ע׳ ‎והורו ‎הר ‎mountain ‎land ‎and ‎an ‎elevation ‎on ‎it, ‎a ‎valley ‎and ‎a ‎depression ‎in ‎it, ‎lowland ‎and ‎a ‎lower ‎plain ‎in ‎it ‎(are ‎respectively ‎subject. ‎to ‎the ‎same ‎laws); ‎Y. ‎ib. ‎X, ‎38d ‎bot. ‎(corr. ‎acc.). ‎Ib. ‎ע׳ ‎הים ‎עד ‎מלוד ‎from ‎Lydda ‎to ‎the ‎sea ‎is ‎the ‎valley ‎(of ‎Judea), ‎v. ‎שסלה; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Pl. ‎עמקים. ‎Ib. ‎תמרים ‎לע׳ ‎סימן ‎the ‎presence ‎of ‎palms ‎indicates ‎valleys; ‎Tosef. ‎l. ‎c. ‎לע׳ ‎סימן ‎דקלים. ‎-- ‎2) ‎pr. ‎n. ‎pl. ‎Emek, ‎in ‎the ‎district ‎of ‎Tyre. ‎Tosef. ‎Shebi. ‎IV, ‎9 ‎(Y. ‎Dem. ‎II, ‎22d ‎top ‎אמון).

‎ ‎ch. ‎same, ‎1) ‎valley. ‎- ‎Pl. ‎עמקיא. ‎Targ. ‎I ‎Chr. ‎XXVII, ‎29 ‎ed. ‎Lag. ‎(ed. ‎Rahmmer ‎עמקאי, ‎ed. ‎Wil. ‎עמקאיה,. ‎dwellers ‎in ‎valleys). ‎- ‎2) ‎depth. ‎-- ‎Pl. ‎constr. ‎עמקי. ‎Targ. ‎Ps. ‎LXIX, ‎3 ‎(ed. ‎Wil. ‎עמקי), ‎v. ‎עומקא ‎l. ‎-- ‎[Targ. ‎Ez. ‎III, ‎5 ‎עמקי, ‎v. ‎עמיק ‎I]

‎, ‎. ‎(v. ‎עמיק ‎II) ‎dark ‎(infamed) ‎spot, ‎rising, ‎swelling ‎(h. ‎שאת). ‎Targ. ‎O. ‎Lev. ‎XIII, ‎2; ‎10; ‎19; ‎XIV, ‎56. ‎-- ‎Constr. ‎עימק. ‎Ib. ‎XIII, ‎28 ‎(Mss. ‎עומק, ‎עומק, ‎גמק). ‎- ‎Pl. ‎עמקוון ‎stains. ‎Targ. ‎Am. ‎VI, ‎4(ed. ‎Lag.עימקיון, ‎Ar. ‎עמקיין, ‎עומקייןז; ‎ed. ‎Vil. ‎עומקין; ‎h. ‎text ‎סרוחים; ‎v. ‎Sabb. ‎62b ‎ומסריחיןערסותם ‎וככ ‎זרע ‎בשכבת).

‎ ‎m. ‎=h. ‎עמקי. ‎- ‎Pl. ‎עמקאי, ‎עמקאיה, ‎v. ‎עמקא.

‎, ‎ ‎(cmp.עומקנא)trickery.insidiousness. ‎Targ. ‎Hos. ‎VII, ‎16 ‎(Regia ‎קקימות; ‎h. ‎text ‎זעם).

‎ ‎m. ‎(עמק) ‎1) ‎belonging ‎to ‎the ‎valley. ‎Kel. ‎XXVI, ‎ע׳ ‎סנדל ‎sandals ‎worn ‎in ‎valleys, ‎Maim. ‎(others; ‎made ‎in ‎K'far ‎Imi, ‎v. ‎infra). ‎Hull. ‎63a ‎הע׳ ‎עורב, ‎v. ‎עורב. ‎- ‎2) ‎כפר ‎ע׳ ‎pr. ‎n. ‎pl. ‎k'ffar ‎nki. ‎Taan. ‎21a ‎Ar. ‎(ed. ‎עמיקו, ‎Var. ‎עמיקון; ‎v. ‎Rabb. ‎D. ‎S. ‎a.l. ‎note ‎60). ‎Tosef. ‎B. ‎Kam. ‎VIII, ‎10 ‎עמאוקו ‎כ׳ ‎ed. ‎Zuck. ‎(Var. ‎עמאייק, ‎נימאייק); ‎B. ‎Kam. ‎79b ‎עמיקון ‎כפר ‎Ms. ‎M. ‎(ed. ‎עכג ‎כפר, ‎v. ‎Rabb. ‎D. ‎S. ‎a. ‎l. ‎note).

‎, ‎v. ‎גמיק ‎I.

‎ ‎(b. ‎h.; ‎cmp. ‎אמר ‎II) ‎1) ‎to ‎be ‎thick, ‎tufty. ‎- ‎Denom. ‎עמיר. ‎-- ‎2) ‎(cmp. ‎חמר ‎I) ‎to ‎heap ‎tp, ‎pile. ‎Ikts. ‎II, ‎5 ‎והבצלים ‎שעמרן, ‎Var. ‎for ‎שחמרן. ‎-- ‎Denom. ‎עומר. ‎Pi. ‎עימר ‎(denom. ‎of ‎עומר) ‎to ‎bind ‎and ‎pile ‎sheaves; ‎to ‎harvest. ‎Peah ‎V, ‎8 ‎וכ׳ ‎המעמר, ‎v. ‎כובעה, ‎a. ‎חררה. ‎Y. ‎Ber. ‎IX, ‎13a ‎top ‎וכ׳ ‎עי ‎קצר ‎. ‎.. ‎זרע ‎חרש ‎he ‎ploughed, ‎he ‎sowed ‎. ‎. ‎., ‎he ‎cut, ‎piled ‎up, ‎threshed ‎&c.; ‎Bab. ‎ib. ‎58a ‎עמר. ‎Sabb. ‎VII, ‎2. ‎Y. ‎Peah ‎IV, ‎18d ‎bot. ‎שורה ‎ומעמר ‎שורה ‎בקוצר ‎when ‎he ‎cuts ‎a ‎row ‎and ‎puts ‎it ‎up ‎in ‎sheaves ‎at ‎a ‎time; ‎a. ‎fr. ‎Hithpa. ‎התעמר ‎(b. ‎h.) ‎(with ‎ב) ‎to ‎make ‎one's ‎self ‎the ‎master ‎of; ‎to ‎make ‎use ‎of ‎a ‎person ‎as ‎a ‎servant. ‎Snh. ‎XI, ‎1 ‎(85b) ‎(expl. ‎Deut. ‎XXIV, ‎7) ‎שיכניסנו ‎עד ‎חייב ‎אינו ‎לרשותו ‎he ‎is ‎not ‎guilty ‎of ‎abduction, ‎unless ‎he ‎brought ‎the ‎person ‎to ‎his ‎own ‎grounds; ‎(oth. ‎opin.) ‎וישתמש ‎עד ‎בו ‎unless ‎he ‎brought ‎the ‎person ‎tto ‎his ‎own ‎grounds ‎and ‎made ‎use ‎of ‎him; ‎Sifre ‎Deut. ‎273.

‎, ‎Pa. ‎עמר ‎ch. ‎as ‎preced. ‎Pi. ‎Targ. ‎Ps. ‎CXXIX, ‎7.

‎ ‎(Syr. ‎עמר ‎P. ‎Sm. ‎2918; ‎Arab. ‎amar; ‎cmp. ‎עמד) ‎to ‎stay, ‎dwell. ‎Targ. ‎Prov. ‎XXX, ‎28 ‎עמרא ‎(ed. ‎Lag. ‎a. ‎oth. ‎עמדא). ‎Ib. ‎XXV, ‎24 ‎מעמר ‎ed. ‎Lag. ‎(ed. ‎Wil. ‎מעעמד).

‎, ‎pl. ‎עמרים, ‎v. ‎עומר.