Page:A Dictionary of the Targumim, the Talmud Babli and Yerushalmi, and the Midrashic Literature, Volume 2 (1903).djvu/382

 ‎to ‎lag ‎behind, ‎be ‎slow. ‎Midr. ‎Till. ‎to ‎Ps. ‎LXI, ‎3 ‎היכן ‎עד ‎שיעטוף ‎עד ‎. ‎. ‎(ed. ‎Bub. ‎לבו ‎'שיעע ‎עד) ‎how ‎long ‎must ‎a ‎man ‎remain ‎in ‎prayer? ‎lntil ‎he ‎(his ‎heart) ‎is ‎faint. ‎Ib. ‎to ‎Ps. ‎DXXIII, ‎6 ‎לידה ‎לשון ‎אלא ‎יעטוף ‎ואין ‎ed. ‎Bub. ‎(oth. ‎ed. ‎יללוד ‎אלא) ‎ydftof ‎(ib.) ‎has ‎the ‎meaning ‎of ‎(drooping) ‎giving ‎birth ‎(by ‎homiletical ‎ref. ‎to ‎Gen. ‎XXX, ‎42). ‎Ib. ‎to ‎Ps. ‎CII, ‎1 ‎תפלה ‎אלא ‎יעטום ‎ואין ‎ya ‎tof ‎(ib.) ‎means ‎(exhaustion ‎from) ‎prayer ‎(differ. ‎in ‎ed. ‎Bub., ‎v. ‎עיפה ‎I. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎24 ‎(ref. ‎to ‎Is. ‎LV ‎II, ‎16) ‎ליה ‎משלהי ‎יעטוף ‎מהו ‎wwhat ‎does ‎yma ‎atof ‎mean? ‎It ‎(the ‎wind) ‎becomes ‎wearied; ‎Yalk. ‎Kings ‎91; ‎Y. ‎Ber. ‎IX, ‎13a ‎top; ‎a. ‎e. ‎Hitpa. ‎התעטף, ‎Nithpa. ‎נתעם ‎to ‎faint. ‎Tanh. ‎Haaa. ‎8 ‎האב ‎רוח ‎נתע׳ ‎his ‎father's ‎spirit ‎fainted.

‎ ‎(b. ‎h.; ‎v. ‎preced.) ‎[to ‎let ‎hang ‎over,] ‎to ‎wrap ‎one's ‎self ‎up, ‎to ‎put ‎on ‎an ‎upper ‎garment. ‎Y. ‎Ned. ‎III, ‎38a ‎bot. ‎וכ׳ ‎טליתו ‎לעטוף ‎. ‎עתיד ‎wieked ‎Esau ‎(Rome) ‎shall ‎put ‎on ‎his ‎cloak ‎(for ‎prayer, ‎v. ‎טעית) ‎and ‎sit ‎down ‎among ‎the ‎righteous ‎&c. ‎- ‎Part. ‎pass. ‎טו; ‎pl. ‎עטופים, ‎עטופין. ‎Num. ‎R. ‎s. ‎20 ‎לשלום ‎ע׳ ‎נראין ‎they ‎appeared ‎cloaked ‎for ‎peace, ‎opp. ‎למלחמה ‎מזויינין ‎in ‎armor ‎for ‎war. ‎Y. ‎Ab. ‎Zar. ‎I, ‎40a ‎bot. ‎ויושבין ‎ע׳ ‎wrpped ‎(in ‎the ‎judge's ‎cloak) ‎and ‎seated. ‎Hithpa.התעףףק, ‎Nithpa. ‎תעטףף ‎same. ‎Sabb. ‎10a ‎משיתעטפו ‎הדיינין ‎when ‎the ‎judges ‎put ‎their ‎cloaks ‎on. ‎Ib. ‎31a ‎נ׳ ‎וכ׳ ‎ויצא ‎he ‎(Hillel) ‎wrapped ‎himself ‎up ‎and ‎came ‎out ‎tto ‎meet ‎him. ‎Keih ‎66b ‎בשערה ‎נתעפפה ‎she ‎covered ‎herself ‎with ‎her ‎hhair. ‎Ber. ‎16b ‎בחסידותיך ‎ותתעשף ‎clothe ‎thyself ‎in ‎thy ‎kindness; ‎a. ‎fr.

‎ ‎ch. ‎same. ‎Targ. ‎Jer. ‎XLIII, ‎12 ‎וצטף ‎Bxt. ‎(ed. ‎וירוקין). ‎Targ. ‎Ps. ‎LXXXIV, ‎7 ‎(Ms. ‎Pa.). ‎1b. ‎CIX, ‎29, ‎vr. ‎עטי. ‎- ‎Part. ‎pass. ‎עטים, ‎פביף; ‎l. ‎עטיפין; ‎עטיסן. ‎Targ. ‎I8Sam. ‎XXVIII, ‎14. ‎Targ. ‎II ‎Esth. ‎I, ‎3. ‎- ‎M. ‎Kat. ‎28a ‎(in ‎a ‎funeral ‎dirge) ‎וכ׳ ‎טורי ‎וכסו ‎עטום ‎wwrap ‎and ‎cover ‎yourselves ‎(in ‎festive ‎garments), ‎ye ‎mountains, ‎for ‎he ‎(the ‎deceased) ‎is ‎&c. ‎Pa. ‎עשף ‎to ‎put ‎on, ‎cover. ‎Targ. ‎Is. ‎LXI, ‎10. ‎Targ. ‎Ps. ‎mXXXIX, ‎46 ‎עיפת ‎(ed. ‎Wil. ‎טפ׳a ‎Pe.). ‎Ib. ‎LXXXIV, ‎7 ‎(v. ‎supra); ‎a. ‎e. ‎- ‎Part. ‎pass. ‎מעצ. ‎Targ. ‎Y. ‎Lev. ‎XIII, ‎45 ‎(ed. ‎Vien. ‎0מעטף. ‎thpa. ‎אתעטף, ‎אתעטים, ‎איעשף ‎to ‎cover ‎onw's ‎sdlf. ‎Targ. ‎O. ‎Lev. ‎. ‎c. ‎Targ. ‎Y. ‎IGen. ‎XXIV, ‎61. ‎Ib. ‎XXXVIII, ‎14 ‎(ed. ‎Vien. ‎אעטפת ‎Af., ‎incorr.). ‎Targ. ‎Ps. ‎CIV, ‎2; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Sabb. ‎10a ‎וכ׳ ‎ומתעשף ‎ומתכסי ‎לביש ‎dressed ‎and ‎put ‎an ‎upper ‎garment ‎on ‎and ‎covered ‎his ‎head ‎with ‎it ‎and ‎prayed. ‎Ib. ‎119a ‎וכ׳ ‎וקאי ‎מיעשף ‎(Rashi ‎מתע׳)was ‎wrapped. ‎(in ‎his ‎festive ‎cloak) ‎and ‎stood ‎(ready ‎to ‎receive ‎the ‎Sabbath); ‎B. ‎Kam. ‎32b ‎top; ‎a. ‎fr.

‎ ‎(emp. ‎נטף) ‎to ‎float. ‎Succ. ‎53a, ‎v. ‎infra. ‎Pa. ‎עשף ‎to ‎cause ‎to ‎float; ‎to ‎drown. ‎Ib. ‎שפוך ‎דעשפת ‎יעטפון ‎ודעטפוך ‎Ms. ‎M. ‎(ed. ‎וכ׳ ‎אטפוך ‎דאטיפת), ‎v. ‎טום.

‎, ‎pl. ‎טפין, ‎v. ‎אטיף.

‎, ‎, ‎v. ‎עיטפא.

‎ ‎(b. ‎h.; ‎cmp. ‎הטר) ‎[to ‎cut ‎of, ‎surround,] ‎to ‎wreathe, ‎adorn. ‎-- ‎Part. ‎pass. ‎עטור. ‎Pesik. ‎R. ‎s. ‎9, ‎beg. ‎שיהא ‎. ‎. ‎. ‎כוס ‎ע׳וכ׳ ‎ושיהא ‎מודה ‎the ‎goblet ‎of benediction ‎must ‎be ‎cleansed ‎(shining), ‎wreathed ‎mnd ‎full; ‎Y. ‎Ber. ‎VII, ‎end, ‎11d ‎ע׳ ‎מלא ‎ומודה ‎(not ‎עיטוו), ‎v. ‎infra. ‎Pi. ‎עיששר ‎1) ‎same. ‎Ber. ‎51a ‎בתלמידים ‎מעשרהו ‎י׳ ‎ר׳ ‎R. ‎]. ‎wreathed ‎it ‎(the ‎goblet ‎of ‎benediction) ‎by ‎placing ‎scholars ‎around ‎it ‎(v. ‎supra). ‎Bicc. ‎III, ‎9 ‎וכ׳ ‎את ‎מעטרין ‎the ‎first ‎fruits ‎must ‎be ‎decorated ‎with ‎plants ‎not ‎belonging ‎to ‎the ‎seven ‎kinds ‎of ‎fruits. ‎Y. ‎ib. ‎65c ‎תאנים ‎מעטרן ‎היה ‎decorated ‎them ‎with ‎figs. ‎Y. ‎Taan. ‎IV, ‎68b ‎bot. ‎Bets. ‎5a ‎וכ׳ ‎שוקי ‎לעטר ‎כדי ‎in ‎order ‎to ‎have ‎the ‎markets ‎of ‎Jerusalem ‎decorated ‎with ‎fruits; ‎a. ‎fr. ‎- ‎Part. ‎pass. ‎מעוטר; ‎f ‎מעוטרת; ‎l. ‎מעישרים, ‎מעוטרין; ‎מעוטרות. ‎Ab. ‎Zar. ‎I, ‎4 ‎( ‎2b) ‎מע׳ ‎חניות ‎wreathed ‎shops ‎(in ‎honor ‎of ‎the ‎deity ‎of ‎the ‎bazaar). ‎Y. ‎ib. ‎I, ‎39a ‎מע׳ ‎במה ‎wherewith ‎are ‎they ‎wreathed ‎(in ‎order ‎to ‎be ‎recognized ‎as ‎dedicated ‎to ‎a ‎deity); ‎a. ‎e. ‎-- ‎2) ‎to ‎crown, o‎ffer ‎a ‎crown. ‎Tanh. ‎Vaera ‎5 ‎אותו ‎ומעשרין ‎... ‎והיו ‎and ‎all ‎the ‎chiefs ‎came ‎and ‎crowned ‎him ‎(Pharaoh); ‎Ex. ‎R. ‎s. ‎5 ‎מעטירין ‎(Hiff). ‎Ib. ‎אותו ‎משעטרו ‎arter ‎they ‎had ‎crowned ‎him. ‎Ib. ‎s. ‎42 ‎למלך ‎לעטר ‎. ‎. ‎מדינה ‎a ‎country ‎that ‎sent ‎a ‎delegate ‎to ‎offer ‎the ‎king ‎a ‎crown ‎(of ‎fealty); ‎a. ‎fr. ‎Hithpa. ‎התעטר, ‎Nithpa. ‎נתעטר ‎1) ‎to ‎be ‎surrounded, ‎protected, ‎saved. ‎Tanh. ‎To'doth ‎4 ‎(ref. ‎to ‎Prov. ‎XVII, ‎6) ‎באבותם ‎מתעטרין ‎ובניהם ‎בניהם ‎בבני ‎מתעטרין ‎הצדיקים ‎the ‎righteous ‎are ‎saved ‎for ‎the ‎sake ‎of ‎their ‎grandchildren, ‎and ‎their ‎children ‎for ‎the ‎sake ‎of ‎their ‎fathers; ‎אברהם ‎וכ׳ ‎בוכות ‎נתע ‎Abraham ‎was ‎saved ‎(from ‎the ‎furnace) ‎for ‎the ‎sake ‎of ‎Jacob ‎&c. ‎Ib. ‎וכ׳ ‎נתע׳ ‎יצחק ‎Isaac ‎was ‎pro- ‎tected ‎through ‎Abraham, ‎and ‎Abraham ‎through ‎Isaac. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎47, ‎beg. ‎(ref. ‎to ‎Prov. ‎XII, ‎4, ‎as ‎applied ‎to ‎Sarah) ‎בבעלה ‎נתעטרה ‎לא ‎והיא ‎בה ‎נתע׳ ‎בעלה ‎her ‎husband ‎was ‎protected ‎through ‎her, ‎but ‎she ‎was ‎not ‎proזected ‎through ‎him; ‎a. ‎e. ‎- ‎2) ‎to ‎be ‎crowned, ‎adorned, ‎distinguished. ‎Y. ‎Snh. ‎II, ‎20b ‎top ‎(ref. ‎to ‎I Chr.II, ‎24; ‎26) ‎קדמוי ‎ירחמאל ‎הוא ‎בה ‎להתעש ‎גויה ‎.. ‎. ‎it ‎is ‎the ‎Jerahmeel ‎mentioned ‎before, ‎only ‎that ‎he ‎married ‎a ‎gentile ‎woman ‎(named ‎עטרה) ‎to ‎be ‎ennobled ‎through ‎her; ‎Ruth ‎R. ‎end. ‎Y. ‎Dem. ‎II, ‎22a ‎bot. ‎בה ‎להתעטר ‎. ‎. ‎עטרה ‎אותה ‎the ‎Lord ‎has ‎left ‎to ‎him ‎this ‎crown ‎to ‎be ‎crowned ‎with ‎it ‎(this ‎distinction ‎to ‎become ‎renowned ‎by ‎it), ‎v. ‎ררa; ‎a. ‎e.

‎ ‎same. ‎Targ. ‎Ps. ‎LXXIII, ‎6 ‎וכ׳ ‎עטרתנון ‎pride ‎adorns ‎them ‎(some ‎ed, ‎עטרתהון, ‎v. ‎עטרתא). ‎- ‎Part. ‎pass. ‎עטיר ‎a) ‎surrounded, ‎guarded. ‎Gitt. ‎86a, ‎vחרורי(m., ‎however, ‎next ‎w.). ‎- ‎b) ‎distinguished. ‎Y. ‎Nidd. ‎II, ‎end, ‎50b ‎[read;] ‎מני ‎ע׳ ‎חמיתיה ‎dost ‎thou ‎see ‎him ‎(Rab)?-- ‎He ‎is ‎more ‎distinguished ‎than ‎I ‎am, ‎i.‎e. ‎let ‎him ‎decide. ‎Pa. ‎עשו ‎same, ‎to ‎wreathe, ‎decorate. ‎Targ. ‎Y. ‎I ‎Deut. ‎XXVI, ‎3. ‎Targ. ‎IChr. ‎II, ‎54. ‎Targ. ‎Y. ‎I ‎Gen. ‎L, ‎26 ‎עשרון ‎יתיה ‎they ‎decorated ‎his ‎body. ‎Targ. ‎Y. ‎Ex.III, ‎22 ‎ותעטרון ‎וכ׳ ‎על ‎and ‎put ‎them ‎as ‎ornaments ‎on ‎your ‎children. ‎-- ‎Ber. ‎51a ‎מעטר, ‎v. ‎נטלא. ‎Sot. ‎5a ‎וכ׳ ‎ליה ‎ומעטרא ‎and ‎it ‎(a ‎little ‎pride) ‎adorns ‎(or ‎protects) ‎man ‎as ‎the ‎awn ‎protects ‎the ‎ear. ‎Ihpa. ‎אתעשר ‎to ‎be ‎wreathed ‎(with ‎flowers). ‎Targ. ‎Joel ‎II, ‎22 ‎(h. ‎text ‎דשאו).

‎ ‎(v. ‎preced.; ‎cmp. ‎כלה ‎a. ‎כלילא) ‎to ‎be ‎gone; ‎to