Page:A Dictionary of the Targumim, the Talmud Babli and Yerushalmi, and the Midrashic Literature, Volume 2 (1903).djvu/373

 ‎V ‎f. ‎(denom. ‎of ‎עין; ‎cmp. ‎Arab. ‎'na ‎manare) ‎welling, ‎flux. ‎Men. ‎64b ‎a ‎woman ‎said, ‎I ‎am ‎offfering ‎a. ‎sacrifice ‎לעונתי ‎after ‎my ‎recovery ‎from ‎flux, ‎. ‎. ‎מינה ‎סבור ‎ממש ‎לעונתה ‎(v. ‎Rabb. ‎D. ‎S. ‎a. ‎l.) ‎which ‎they ‎understood ‎to ‎mean ‎really ‎for ‎her ‎fux, ‎when ‎the ‎suggestion ‎was ‎offered, ‎סיכנה ‎בעינה ‎שמא ‎(v. ‎preced.) ‎perhaps ‎she ‎was ‎in ‎danger ‎of ‎losing ‎her ‎eye-sight; ‎Y. ‎Shek. ‎V, ‎48d ‎לעינתי, ‎interpreted ‎כמעיין ‎שופעת, ‎v. ‎שפע. ‎-- ‎[Rashi, ‎ignoring ‎Y. ‎Shek. ‎l. ‎c., ‎takes ‎our ‎w. ‎in ‎the ‎sense ‎of ‎due ‎season ‎for ‎a. ‎sacrifice, ‎v. ‎עונה.]-[Tosef. ‎M. ‎Kat. ‎I, ‎2 ‎מי ‎של ‎עונתו, ‎v. ‎עוגה.]

‎, ‎ ‎m. ‎(b. ‎h.; ‎ענה ‎II, ‎v. ‎עונה ‎II) ‎misery, ‎povcrty, ‎priשation. ‎Ab. ‎IV, ‎9 ‎וכ׳ ‎מע׳. ‎. ‎המקיים ‎כל ‎he ‎who ‎fulflls ‎the ‎Law ‎in ‎spite ‎of ‎poverty, ‎shall ‎finally ‎do ‎so ‎in ‎wealth; ‎מע׳ ‎לבטלה ‎סופו... ‎המבטל ‎וכל ‎and ‎he ‎who ‎neglects ‎the ‎Law ‎on ‎account ‎of ‎his ‎wealth, ‎shall ‎finally ‎neglect ‎it ‎fromm ‎poverty. ‎M. ‎Kat. ‎17b, ‎a. ‎e. ‎או ‎מיתה ‎או. ‎. ‎. ‎מקום ‎כל ‎ע׳ ‎wherever ‎the ‎scholars ‎put ‎their ‎eyes ‎(upon ‎a ‎person, ‎i. ‎e. ‎decreed ‎the ‎ban), ‎there ‎follows ‎either ‎death ‎or ‎pov- ‎erty. ‎Midr. ‎Till. ‎to ‎Ps. ‎Vref. ‎to ‎IChr. ‎XXII, ‎13) ‎בצער ‎בעניי ‎וכ׳ ‎what ‎does ‎in ‎my ‎misery ‎mean ‎?? ‎In ‎the ‎pain ‎which ‎I ‎suffered ‎about ‎it. ‎Sifre ‎Deut. ‎130 ‎(ref. ‎to ‎Deut. ‎XVI, ‎3) ‎וכ׳ ‎עינוי ‎שם ‎על ‎ע׳ ‎לחם ‎נקרא ‎למה ‎why ‎is ‎it ‎called ‎bread ‎of ‎misery? ‎Ror ‎the ‎affiction ‎which ‎they ‎suffered ‎in ‎Egypt; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎[Pes. ‎36b ‎באוני. ‎. ‎ע׳ ‎מלחם ‎ליה ‎תיפוק ‎derive ‎it ‎(that ‎you ‎dare ‎not ‎use ‎second ‎tithes ‎for ‎unleavened ‎bread ‎to ‎be ‎eaten ‎with ‎the ‎Passover ‎lamb) ‎from ‎the ‎expression ‎bread ‎of ‎misery', ‎which ‎intimates ‎that ‎wwhich ‎it ‎is ‎per- ‎mitted ‎to ‎eat ‎in ‎mourningttto ‎the ‎exclusion ‎of ‎second ‎tithes, ‎v. ‎Deut. ‎XXV ‎I, ‎14); ‎ib.a ‎באניבות ‎שנאכל ‎מה ‎עע ‎לחם. ‎Ib., ‎a. ‎e. ‎וכ׳ ‎עליו ‎שעונין ‎לחם ‎ע׳ ‎לחם ‎bread ‎of ‎recitation', ‎bread ‎over ‎which ‎they ‎recite ‎many ‎words ‎(the ‎Ragadah, ‎Hallel ‎&c.).]

‎ ‎ch., ‎v. ‎עני.

‎ ‎pr. ‎n. ‎pl. ‎Oni. ‎Tosef. ‎Ohol. ‎XVI, ‎12 ‎ע׳ ‎תחום ‎(R. ‎S. ‎to ‎Ohol. ‎XVI, ‎5 ‎עכו); ‎cmp. ‎אוני ‎II.

‎, ‎Lam. ‎R. ‎to ‎IV, ‎1s ‎עוניתיה, ‎read; ‎אוניתא.

‎, ‎Y. ‎Snh. ‎VII, ‎24c ‎top ‎והע׳ ‎הניהוש, ‎read; ‎והעינון.

‎, ‎v. ‎עננא.

‎, ‎v. ‎אונקא ‎I, ‎a. ‎ענקא.

‎, ‎v. ‎אונקלא.

‎ ‎f. ‎=עונקא ‎(v. ‎אונקא ‎I) ‎neck. ‎Y. ‎Ber. ‎II, ‎5c ‎bot. ‎רפיא. ‎עונקתיה ‎כדוון ‎עד ‎is ‎this ‎man's ‎neck ‎loose ‎yet?; ‎ib. ‎וכ׳ ‎דהוות ‎ע׳ ‎ההיא ‎this ‎neck ‎which ‎was ‎loose ‎is ‎now ‎laced ‎(thou ‎art ‎going ‎to ‎be ‎hanged).

‎, ‎ ‎m. ‎(b. ‎h.; ‎ענש) ‎1) ‎punishment, ‎penalty; ‎responsibility. ‎Snh. ‎89b ‎ווכ׳ ‎עובשו ‎בר, ‎v. ‎בדאי; ‎Ab. ‎d'R. ‎N. ‎ch. ‎XXX. ‎Snh. ‎54b ‎top, ‎a. ‎fr. ‎מנין ‎אזהרה ‎שמענו ‎ע׳ ‎we ‎learn ‎here ‎the ‎penalty, ‎whence ‎do ‎we ‎learn ‎the ‎prohibition? ‎Yeb. ‎3b, ‎v. ‎אזהרה. ‎Ib. ‎47a ‎מצות ‎של ‎עונשן ‎אותו ‎ומודיעין ‎and ‎we ‎acquaint ‎him ‎(the ‎proselyte) ‎with ‎the ‎penalty ‎attending ‎the ‎neglect ‎of ‎the ‎duties ‎(of ‎an ‎Israelite), ‎v. ‎עון. ‎Sabb. ‎87a ‎וכ׳ ‎עונשה ‎פירש ‎בתחלה ‎first ‎he ‎explained ‎the ‎penalty ‎for ‎trespassing ‎the ‎Law, ‎. ‎. ‎and ‎then ‎the ‎reward ‎for ‎observing ‎it. ‎B. ‎Bath. ‎88b ‎מדות ‎של ‎עונשן ‎the ‎respon- ‎sibility ‎connected ‎with ‎measures ‎(the ‎punishment ‎for ‎giving ‎wrong ‎measures); ‎Yeb. ‎21a ‎עונשין ‎(corr. ‎acc.); ‎a. ‎fr. ‎-- ‎2) ‎punishable ‎act, ‎sin. ‎Sabb. ‎115b ‎וכ׳ ‎האחרוון ‎ע׳ ‎גדול ‎the ‎sinfulness ‎of ‎the ‎latter ‎act ‎is ‎greater ‎than ‎&c. ‎B. ‎Kam. ‎105b ‎ממון ‎ע׳ ‎(Rashi ‎כפירה ‎ע׳) ‎the ‎crime ‎of ‎denying ‎an ‎obligation; ‎שבועה ‎ע׳ ‎the ‎crime ‎of ‎false ‎swearing; ‎a. ‎fr. ‎- ‎Pl. ‎עונשין. ‎Snh. ‎43b ‎שבגלוי ‎ע׳ ‎sins ‎committed ‎publicly; ‎a. ‎e.

‎, ‎v. ‎ענתא.

‎ ‎f. ‎pl. ‎(v. ‎עונה ‎III) ‎[eyes,] ‎rings ‎of ‎ayoke( q). ‎Targ. ‎Hos. ‎X, ‎10(Rashi; ‎עינוהי; ‎h. ‎ext ‎עינתם, ‎K'r ‎עונותם). ‎Cmp. ‎עין ‎2.

‎ ‎v. ‎עסקן.

‎ ‎to ‎be ‎bent, ‎doubled; ‎to ‎be ‎wearied. ‎Hull. ‎II, ‎3 ‎ועף, ‎v. ‎שחז. ‎Midr. ‎Sam. ‎ch. ‎XXIII, ‎beg. ‎עפים.. ‎. ‎עונות ‎מריב ‎ומתעלפים ‎on ‎account ‎of ‎the ‎multitude ‎of ‎my ‎sins ‎are ‎the ‎righteous ‎in ‎me ‎wearied ‎and ‎faint. ‎- ‎Denom. ‎עוף, ‎עיף.

‎ ‎ch., ‎v. ‎עיף.

‎ ‎(b. ‎h.; ‎denom. ‎of ‎עוף) ‎to ‎fly. ‎Sabb. ‎26a ‎מפני ‎עם ‎שהוא ‎because ‎itt ‎is ‎volatile ‎(explosive). ‎[Sot. ‎443a ‎עפו, ‎עף ‎Ar., ‎v. ‎צוף.] ‎Pol. ‎עופף ‎same. ‎Ber. ‎63a ‎כעוף ‎לו ‎מעופפת ‎פרנסתו ‎his ‎sustenance ‎comes ‎flying ‎to ‎him ‎like ‎a ‎bird. ‎Hull. ‎XII, ‎3 ‎מעופפת ‎היתה ‎if ‎the ‎mother ‎bird ‎was ‎fying ‎about ‎the ‎nest; ‎Tosef. ‎ib. ‎X, ‎10. ‎Pirke ‎d'R. ‎El. ‎ch. ‎IV ‎וכ׳ ‎מעופפים ‎ובשתים ‎and ‎with ‎two ‎wings ‎they ‎fy, ‎and ‎they ‎sanctify ‎&c.; ‎Yalk. ‎Is. ‎271; ‎a. ‎e.

‎ ‎ch. ‎same. ‎Targ. ‎O. ‎Deut. ‎IV, ‎17 ‎דתיעוף ‎דפרה ‎ed. ‎Lisb. ‎(ed. ‎only ‎דפרח; ‎דתיעוף ‎being ‎a ‎gloss).

‎ ‎m. ‎(b. ‎h.; ‎עוף ‎I) ‎[bend, ‎wing; ‎cmp. ‎כנף,] ‎bird, ‎fowl. ‎B. ‎Kam. ‎92b ‎(quoted ‎fr. ‎כתובים) ‎אדם ‎ובן ‎ישכון ‎למינו ‎ע׳ ‎כל ‎לו ‎לדומה ‎(not ‎ובני; ‎Tosaf. ‎כנף ‎ע׳) ‎every ‎bird ‎nests ‎accord- ‎ing ‎to ‎(with) ‎its ‎kind, ‎and ‎man ‎with ‎one ‎like ‎himself; ‎Yalk. ‎Gen. ‎116; ‎Yalk. ‎Jud. ‎67. ‎Hull. ‎27b, ‎a. ‎fr. ‎לע׳ ‎שחיטה ‎אאין ‎התורה ‎מן ‎the ‎ritual ‎slaughtering ‎of ‎birds ‎is ‎not ‎indicated ‎in ‎the ‎Torah. ‎Sabb. ‎130a, ‎a. ‎e. ‎בחלב ‎ע׳ ‎בשר ‎. ‎. ‎. ‎במקומו ‎in ‎the ‎native ‎town ‎of ‎R. ‎J. ‎the ‎Galilean ‎they ‎ate ‎poultry ‎prepared ‎with ‎milk; ‎a. ‎v. ‎fr. ‎-- ‎Pl. ‎עופות. ‎Hull. ‎l. ‎c. ‎Geen. ‎R. ‎s. ‎67, ‎v. ‎סכסך ‎I; ‎a. ‎fr.

‎, ‎ ‎ch. ‎same. ‎Targ. ‎Y. ‎Lev. ‎V, ‎10. ‎Targ. ‎Gen. ‎I, ‎20; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Pl. ‎עופין, ‎עופיא, ‎עופן. ‎Targ. ‎Ps. ‎L, ‎11 ‎Ms. ‎(ed. ‎sing.). ‎Ib. ‎XXIII, ‎5 ‎ed. ‎Lag. ‎Targ. ‎Y. ‎Gen. ‎XXV, ‎27.

‎ ‎pr. ‎n. ‎Ofa, ‎name ‎of ‎a ‎gate ‎of ‎Jerusalem. ‎Targ. ‎Zeph. ‎I, ‎10 ‎(h. ‎text ‎משנה, ‎v. ‎עום ‎I; ‎Kimhi ‎reads ‎עפלא, ‎v. ‎עופל).

‎, ‎Targ. ‎Job ‎XXVIII, ‎3 ‎some ‎ed., ‎read; ‎סופא.

‎ ‎(b. ‎h. ‎עפל; ‎עפל) ‎[swelling,] ‎pr. ‎n. ‎Ophel, ‎an ‎ele- ‎vation ‎of ‎the ‎Temple ‎mount ‎(v. ‎II ‎Chr. ‎XXXIII, ‎14). ‎Y. ‎Taan. ‎III, ‎67a ‎top ‎הע׳ ‎קרן ‎the ‎summit ‎of ‎O.; ‎v. ‎אפל ‎II.

‎ ‎m. ‎(b. ‎h. ‎עפר; ‎עפר ‎to ‎be ‎thick, ‎strong; ‎cmp. ‎133