Page:A Dictionary of the Targumim, the Talmud Babli and Yerushalmi, and the Midrashic Literature, Volume 2 (1903).djvu/352

 ‎rough ‎stones ‎and ‎chiselled ‎them. ‎Pesik. ‎Aniya, ‎p. ‎137b ‎וכ׳ ‎בו ‎מסתתין ‎chiselling ‎it, ‎shaping ‎it, ‎carving ‎it ‎(v. ‎סרג). ‎Ib. ‎Shub., ‎p. ‎165a ‎וכ׳ ‎קימעה ‎סתתו ‎chip ‎off ‎little ‎by ‎little ‎&caר ‎Ab. ‎d'R. ‎N. ‎ch. ‎VI ‎וכ׳ ‎והולך ‎מסתת ‎היה ‎he ‎went ‎on ‎chip- ‎ping, ‎until ‎he ‎came ‎to ‎a ‎big ‎rock; ‎a. ‎fr.

‎2 ‎dyin, ‎the ‎sixteenth ‎letter ‎of ‎the ‎Alphabet. ‎It ‎inter- ‎changes ‎with ‎א, ‎and ‎ח, ‎v. ‎letters ‎א ‎a. ‎ה; ‎also ‎with ‎ו, ‎v. ‎letter ‎ו; ‎dialectically ‎with ‎X, ‎e. ‎g. ‎צאן ‎and ‎עאן; ‎with ‎ק, ‎e. ‎g. ‎ארעא ‎a. ‎ארקא. ‎- ‎ע ‎elided, ‎e. ‎g. ‎טונא ‎ees ‎טוענא; ‎מדגים ‎מעדניםe ‎- ‎V. ‎עיין. ‎) ‎pg ‎a ‎numeral ‎etter, ‎seventy, ‎v. ‎א׳.

‎, ‎sometimes ‎for ‎. ‎Targ. ‎O. ‎Num. ‎XXXI, ‎20 ‎ed. ‎Vien. ‎(ed. ‎Berl. ‎אע); ‎a. ‎e.

‎, ‎, ‎v. ‎ולs.

‎ ‎f.=h. ‎צאן, ‎small ‎cattle, ‎sheep. ‎Targ. ‎Job ‎I, ‎3 ‎(ed. ‎Wil. ‎ען). ‎Ib. ‎XLII, ‎12; ‎a. ‎fr. ‎- ‎V. ‎ען. ‎-- ‎Cant. ‎R. ‎to ‎III, ‎6 ‎אוחרי ‎ע׳ ‎more ‎sheep; ‎V. ‎ון.

‎ ‎= ‎עסי ‎to ‎press. ‎Targ. ‎Job ‎XVI, ‎9 ‎Ms. ‎Var. ‎(ed. ‎Lag. ‎עמס; ‎ed. ‎Wil. ‎עי).

‎, ‎ ‎f. ‎(= ‎עותא; ‎עוי) ‎crookedness, ‎perverse- ‎ness, ‎wrong. ‎Targ. ‎Prov. ‎XII, ‎21 ‎דע׳ ‎(not ‎זע׳). ‎Ib. ‎XV, ‎16. ‎Ib. ‎IV, ‎24 ‎(ed. ‎Lag. ‎עתא, ‎Ms. ‎עותא); ‎a. ‎fr.

‎m., ‎עבהf. ‎(עבב) ‎thick, ‎dense, ‎large. ‎Men. ‎III, ‎2, ‎v. ‎בלילה. ‎Pes. ‎36b ‎sq.; ‎Bets. ‎22b ‎וכ׳ ‎ע׳ ‎פת ‎אופין ‎אין ‎you ‎must ‎not ‎bake ‎thick ‎bread ‎on ‎the ‎Passover; ‎טפח ‎ע׳ ‎פת ‎וכמה ‎and ‎how ‎high ‎must ‎it ‎be ‎to ‎be ‎called ‎thick ‎bread? ‎One ‎handbreadth; ‎ib. ‎(Rabbi's ‎interpret.) ‎מרובה ‎פת ‎a ‎large ‎batch; ‎a. ‎fr. ‎- ‎Pl. ‎עבים, ‎עבין; ‎עבות. ‎Tosef. ‎Kel. ‎B. ‎Bath. ‎V, ‎11 ‎הע׳ ‎הן ‎אלו ‎these ‎are ‎the ‎thick ‎(heavy) ‎garments; ‎Kel. ‎XXVIII, ‎8; ‎Y. ‎Sabb. ‎II, ‎4a ‎bot. ‎הרכים ‎הע׳ ‎the ‎thick ‎but ‎soft ‎garments. ‎Mikv. ‎VIII, ‎3 ‎ע׳ ‎טפין ‎thick ‎(turbid) ‎drops; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎[Y. ‎Kil. ‎V, ‎beg. ‎29d ‎עבות ‎היו, ‎ed. ‎Krot. ‎העבות, ‎R. ‎S. ‎to ‎Kil. ‎V, ‎1 ‎עבים ‎היו, ‎read; ‎הגבו, ‎v. ‎עבה.]

‎ ‎m. ‎(b. ‎h.; ‎preced.) ‎[thick,] ‎dark ‎cloud. ‎Gen. ‎R. ‎s ‎13 ‎וכ׳ ‎מעבב ‎שהוא ‎עב ‎the ‎cloud ‎is ‎called ‎ab, ‎because ‎it ‎makes ‎the ‎sky ‎look ‎thick ‎(dark); ‎Yalk. ‎ib. ‎20; ‎Y. ‎Taan. ‎III, ‎66c ‎הרקיע ‎את ‎מעבה ‎שהוא; ‎a. ‎e. ‎-- ‎Pl. ‎עבים. ‎Taan. ‎3b ‎למטר ‎שניות ‎והרוחות ‎הע׳ ‎the ‎clouded ‎sky ‎and ‎the ‎winds ‎are ‎(as ‎blessings) ‎secondary ‎only ‎to ‎the ‎rain. ‎Ib. ‎20a ‎בע׳ ‎שמים ‎נתקשרו ‎the ‎sky ‎became ‎covered ‎with ‎clouds. ‎Ib, ‎הע׳ ‎נתפזרו ‎the ‎clouds ‎dispersed; ‎a. ‎e.

‎, ‎v. ‎עוב.

‎, ‎v. ‎עיבא.

‎ ‎to ‎be ‎thick, ‎dark.

‎ ‎m. ‎(preced.) ‎stone-cutter, ‎chiseller. ‎Y. ‎B. ‎Mets. ‎X, ‎end, ‎12, ‎v. ‎סיתות; ‎Bab. ‎ib. ‎118b, ‎חצב; ‎a. ‎fr. ‎- ‎Tosef. ‎Kel. ‎B. ‎Mets. ‎IV, ‎6 ‎הס׳ ‎כלי ‎R. ‎S. ‎to ‎Kel. ‎XXI, ‎2 ‎(ed. ‎השתת) ‎the ‎stone-cutter's ‎implements. ‎-- ‎Pl. ‎סתתים, ‎סתתין. ‎Kel. ‎XXIX, ‎7. ‎Y. ‎Shek. ‎IV, ‎48a ‎top; ‎a. ‎e ‎Pi. ‎עיבב ‎to ‎thicken, ‎darken. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎13, ‎a. ‎e. ‎מעבב, ‎v. ‎עב ‎II. ‎-- ‎V. ‎עבה.

‎, ‎v. ‎אבאבית.

‎ ‎(b. ‎h.) ‎[to ‎work] ‎1) ‎to ‎serve, ‎work ‎for. ‎Gitt. ‎IV, ‎5 ‎וכ׳ ‎רבו ‎את ‎עובד ‎works ‎one ‎day ‎for ‎his ‎master, ‎and ‎one ‎for ‎himself; ‎a. ‎fr. ‎Esp. ‎to ‎do ‎priestly ‎service. ‎Hull. ‎24b ‎וכ׳ ‎לעבוד ‎. ‎. ‎. ‎. ‎הכהנים ‎אחיו ‎his ‎brother ‎priests ‎allow ‎him ‎not ‎to ‎serve, ‎until ‎he ‎is ‎twenty ‎years ‎of ‎age. ‎-- ‎2) ‎to ‎prepare; ‎to ‎till ‎the ‎ground; ‎to ‎dress ‎(hides). ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎22 ‎אדמה ‎עובד ‎קין ‎Cain ‎the ‎tiller ‎of ‎the ‎ground. ‎Y. ‎Ab. ‎Zar. ‎II, ‎41b ‎bot. ‎עובדן ‎גוי; ‎Tosef. ‎ib. ‎IV ‎(V), ‎10 ‎עובדו, ‎v. ‎דבב ‎I; ‎(Bab. ‎ib. ‎33a ‎עיבדן). ‎Y. ‎Sabb. ‎I, ‎4b ‎top ‎ומעאו ‎. ‎. ‎. ‎כלים ‎נתן ‎וכ׳ ‎בו ‎עובד ‎if ‎one ‎gave ‎a ‎gentile ‎garments ‎to ‎wash, ‎and ‎found ‎him ‎working ‎at ‎them ‎on ‎the ‎Sabbath; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Part. ‎pass. ‎עבוד, ‎pl. ‎עבודין ‎dressed, ‎v.iiinfra. ‎-- ‎3) ‎(v. ‎בודה) ‎to ‎use ‎esp. ‎for ‎idolatrous ‎purposes; ‎to ‎worship. ‎Tem. ‎VI, ‎1, ‎v. ‎infra. ‎Ab. ‎Zar. ‎III, ‎7 ‎(defning ‎אשרה) ‎שעובדין ‎כל ‎אותה ‎a ‎tree ‎which ‎is ‎itself ‎worshipped ‎(not ‎one ‎at ‎which ‎idolatrous ‎rites ‎are ‎performed). ‎Ib. ‎עובדין ‎הן ‎. ‎הואיל ‎since ‎they ‎worship ‎merely ‎the ‎image ‎(under ‎the ‎tree). ‎Snh. ‎VII, ‎6 ‎וכ׳ ‎העובד ‎אחד ‎עז ‎העובד ‎he ‎who ‎worships ‎an ‎idf, ‎whether ‎he ‎goes ‎through ‎the ‎regular ‎forms ‎of ‎that ‎particular ‎worship ‎(v. ‎ib. ‎60b), ‎or ‎sacrifices ‎&c. ‎Ab. ‎Zar. ‎III, ‎5 ‎וכ׳ ‎העובדין ‎העכומז ‎as ‎to ‎idolaters ‎that ‎worship ‎mountains ‎and ‎hills ‎(as ‎deities), ‎they ‎(the ‎territories) ‎may ‎be ‎used, ‎but ‎what ‎is ‎on ‎them ‎is ‎forbidden. ‎Ib. ‎45b ‎עבדו ‎ולבסוף ‎. ‎. ‎אילן ‎if ‎one ‎planted ‎a ‎tree ‎and ‎after-- ‎wards ‎made ‎it ‎a ‎subject ‎of ‎worship. ‎Ib. ‎46a ‎בסייף ‎ועובדיהן ‎and ‎those ‎(Jews) ‎who ‎worship ‎them ‎are ‎put ‎to ‎death ‎by ‎the ‎sword; ‎Tosef. ‎ib. ‎VI ‎(VII), ‎8. ‎Sabb. ‎56b ‎. ‎. ‎לא ‎אילמלי ‎אfע ‎ישראל ‎עבדו ‎ולא ‎bad ‎David ‎not ‎listened ‎to ‎evil ‎gossip ‎(against ‎Mephibosheth),. ‎. ‎. ‎Israel ‎would ‎not ‎have ‎worship- ‎ped ‎idols ‎(under ‎JJeroboam). ‎Ib. ‎105b ‎עבוד ‎לו ‎שיאמר ‎עד ‎ע'ז ‎until ‎he ‎(the ‎tempter) ‎finally ‎tells ‎him, ‎worship ‎idols; ‎Tosef. ‎B. ‎Kam. ‎IX, ‎31. ‎Htull. ‎13b ‎עובדי ‎לאו ‎שבחל ‎ככרים ‎הן ‎עא ‎gentiles ‎outside ‎of ‎Palestine ‎must ‎not ‎be ‎con- ‎sidered ‎as ‎idolaters; ‎a. ‎v. ‎fr. ‎Nif. ‎נעבד ‎1) ‎to ‎be ‎prepared, ‎dressed. ‎Tosef. ‎B. ‎Kam. ‎l. ‎c. ‎נעבדין ‎שאינן ‎עורות ‎ed. ‎Zuck. ‎(oth. ‎ed. ‎עבודין) ‎undressed ‎hides; ‎a. ‎e. ‎-- ‎2) ‎to ‎be ‎used, ‎esp. ‎for ‎ilicit ‎purposes; ‎to ‎be ‎worshipped. ‎Tem. ‎l. ‎c. ‎והנ׳ ‎המוקצה ‎the ‎animal ‎desig- ‎nated ‎for ‎idolatrous ‎purposes ‎and ‎the ‎one ‎used; ‎expl. ‎אותו ‎שעובדין ‎כל ‎whatever ‎they ‎may ‎use ‎it ‎for ‎((e. ‎g. ‎yoking ‎the ‎ox ‎, ‎shearing ‎the ‎sheep ‎for ‎the ‎benefit ‎of ‎idolatrous ‎temples). ‎Ib. ‎28a ‎עבירה ‎בהן ‎נעבדה ‎an ‎illicit ‎act ‎has ‎been ‎done ‎with ‎them ‎(by ‎coupling ‎them); ‎ib. ‎עבירה ‎בה ‎נתעבדה ‎לא ‎no ‎sinful ‎act ‎has ‎been ‎done ‎with ‎it