Page:A Dictionary of the Targumim, the Talmud Babli and Yerushalmi, and the Midrashic Literature, Volume 2 (1903).djvu/213

 ‎וכ׳ ‎׳ ‎והוא ‎לאלוה ‎להק״בה ‎they ‎adopted ‎the ‎Lord ‎as ‎God, ‎and ‎he ‎adopted ‎them ‎as ‎a ‎people; ‎ib. ‎נחלתי ‎ממתנה ‎לאל ‎through ‎the ‎gift ‎(of ‎the ‎well ‎in ‎the ‎desert) ‎Iadopted ‎God; ‎אותו ‎נחלתי ‎הבאר ‎הקבה ‎לי ‎שנתן ‎מתוך ‎(ed. ‎Bub.) ‎because ‎the ‎Lord ‎gave ‎me ‎the ‎well ‎as ‎a ‎gift, ‎I ‎adopted ‎him; ‎Erub. ‎54a ‎אל ‎נחלו ‎במתנה ‎לו ‎שניתנה ‎וכיוון ‎and ‎since ‎itt ‎(the ‎Law) ‎is ‎given ‎him ‎as ‎a ‎gift, ‎the ‎Lord ‎claims ‎him ‎as ‎his ‎own; ‎a. ‎fr. ‎Hif. ‎הנחיל ‎to ‎transmit ‎by ‎legal ‎succession; ‎to ‎give ‎in ‎possession. ‎B. ‎Bath. ‎l. ‎c., ‎v. ‎supra. ‎Tosef. ‎B. ‎Mets. ‎XI, ‎32, ‎a. ‎fr. ‎וכ׳ ‎ה׳ ‎כן ‎מנת ‎שעל ‎for ‎Joshua ‎gave ‎possession ‎of ‎the ‎land ‎with ‎such ‎provisions ‎(restricting ‎the ‎rights ‎of ‎owner- ‎ship). ‎bkts.III, ‎12 ‎וכ׳ ‎להנחיל ‎הקב״ה ‎עתיד ‎(Snh. ‎100a ‎ליתן) ‎the ‎Lord ‎will ‎in ‎the ‎hereafter ‎give ‎every ‎righteous ‎man ‎possession ‎of ‎&c. ‎B. ‎Bath. ‎114b ‎בקבר ‎אמו ‎את ‎יורש ‎הבן ‎אין ‎וכ׳ ‎להנחיל ‎a ‎son ‎in ‎the ‎grave ‎does ‎not ‎succeed ‎his ‎mother ‎so ‎as ‎to ‎transmit ‎his ‎estate ‎to ‎his ‎paternal ‎brothers; ‎a. ‎frs.

‎, ‎v. ‎חל ‎ch.

‎ ‎f. ‎(b. ‎h.; ‎חול) ‎[turn, ‎lot,] ‎inheritance, ‎right ‎of ‎succession. ‎B. ‎Bath. ‎VIII, ‎4 ‎ב׳ ‎הבת ‎ואחד ‎הבן ‎אחד ‎the ‎same ‎law ‎of ‎succession ‎applies ‎to ‎sons ‎and ‎(eventually) ‎to ‎daughters ‎(v. ‎ib. ‎122b). ‎Bekh. ‎VIII, ‎1, ‎v. ‎בכור. ‎Midr. ‎Till. ‎to ‎Ps. ‎V, ‎1 ‎(play ‎on ‎נחילות ‎ib.) ‎וכ׳ ‎שנחלתם ‎הנ׳ ‎על ‎for ‎the ‎possession ‎wwhich ‎you ‎took ‎from ‎me, ‎and ‎for ‎the ‎pos- ‎session ‎which ‎I ‎took ‎from ‎you; ‎a. ‎fr. ‎-Trnsf. ‎the ‎central ‎sanctuary ‎at ‎Shiloh ‎or ‎aterusalem. ‎Tosef. ‎Zeb. ‎XIII, ‎20; ‎Zeb. ‎119a, ‎sq.; ‎Meg. ‎10a, ‎contrad. ‎to ‎מנוחה. ‎-- ‎Pl. ‎נחלות. ‎B. ‎Bath. ‎VIII, ‎2 ‎וכ׳ ‎׳ ‎סדר ‎the ‎following ‎is ‎the ‎order ‎of ‎succession ‎(among ‎relatives). ‎Ib. ‎117a ‎׳ ‎מכל ‎זו ‎נחלה ‎משונה ‎שבעולם ‎this ‎division ‎of ‎inheritance ‎(after ‎the ‎conquest ‎of ‎Canaan) ‎is ‎different ‎from ‎all ‎other ‎successions; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Yalk. ‎Ps. ‎629, ‎v. ‎נהילה.

‎ ‎(b. ‎h.; ‎cmp. ‎נוח) ‎to ‎be ‎at ‎ease. ‎Ex. ‎R. ‎s. ‎20 ‎(homi- ‎letic ‎interpret. ‎of ‎נחם, ‎Ex. ‎XIII, ‎17)מתנח ‎איני ‎הקביה ‎אמר ‎וכ׳ ‎the ‎Lord ‎said, ‎I ‎shall ‎not ‎be ‎contented, ‎until ‎&c., ‎for ‎we ‎read ‎נחם ‎ולא ‎(perhaps ‎meant ‎for ‎נחם ‎Nif.). ‎Pi. ‎ניחם ‎to ‎cosmmfort, ‎censole. ‎Pesik. ‎Nah., ‎p. ‎128a ‎א״ל ‎וננחמנה ‎נלך ‎ואתם ‎אני ‎הקב״׳ה ‎the ‎Lord ‎said ‎to ‎them ‎(the ‎prophets), ‎Myself ‎and ‎you, ‎let ‎us ‎go ‎and ‎comfort ‎her ‎(Jerusalem); ‎ib. ‎וכ׳ ‎עמי ‎נחמוה ‎comfort ‎her, ‎O ‎my ‎people; ‎comfort ‎her, ‎you ‎on ‎bigh ‎(angels) ‎&c. ‎Ib. ‎שלחני ‎הקבה ‎לנחמן ‎אצלך ‎tthe ‎Lord ‎sent ‎me ‎o ‎tthee ‎(Jerusalem) ‎to ‎comfort ‎thee. ‎Ib.b ‎עמי ‎נחמוני ‎נהמוני ‎comfort ‎me, ‎comfort ‎me, ‎O ‎my ‎people. ‎Pesik. ‎R. ‎s. ‎30 ‎לנחמו ‎חביריו ‎ונכנסו ‎and ‎his ‎friends ‎came ‎in ‎to ‎comfort ‎him; ‎מנחמים ‎אשתו ‎על ‎אם ‎וכ׳ ‎לו ‎if ‎it ‎is ‎for ‎the ‎loss ‎of ‎his ‎wife ‎that ‎they ‎seek ‎to ‎console ‎him, ‎and ‎he ‎refuses ‎to ‎be ‎consoled ‎&c. ‎Midd. ‎II, ‎2 ‎ינחמך ‎הזה ‎בבית ‎השוכן ‎may ‎He ‎who ‎resides ‎in ‎this ‎house ‎console ‎thee. ‎Y. ‎Gitt. ‎V, ‎47c ‎top; ‎Y. ‎Dem. ‎IV, ‎24a ‎bot. ‎וכ׳ ‎אבילי ‎ומנחמין ‎and ‎you ‎must ‎comfort ‎the ‎gentile ‎mourners ‎(of ‎your ‎place) ‎as ‎well ‎as ‎the ‎Jewish ‎mourners; ‎Y. ‎Ab. ‎Zar. ‎I, ‎39c ‎bot. ‎ניחמים ‎(corr. ‎acc.); ‎Tosef. ‎Gitt. ‎V ‎(III), ‎5; ‎a. ‎fr. ‎מנחם־ ‎the ‎consoling ‎friend ‎of ‎the ‎mourner. ‎Yalk. ‎Prov. ‎947 ‎יש ‎. ‎. ‎לאבל ‎ויהיב ‎מנ׳ ‎פריס ‎בחול ‎האבל ‎בבית ‎וכ׳ ‎מנ׳ ‎פרים ‎מנ׳ ‎לה ‎in ‎the ‎house ‎of ‎the ‎mourner, ‎on ‎week ‎days, ‎the ‎comforter ‎breaks ‎the ‎bread ‎and ‎gives ‎it ‎to ‎the ‎mourner, ‎as ‎it ‎is ‎written ‎(Lam. ‎I, ‎17), ‎ion ‎breaks ‎(the ‎bread) ‎with ‎her ‎own ‎hands, ‎she ‎has ‎no ‎comforter, ‎but ‎if ‎she ‎had ‎a ‎comforter, ‎the ‎comforter ‎would ‎break ‎itt ‎&c. ‎- ‎Pl. ‎מנחמים, ‎מנהמין. ‎M. ‎Kat. ‎27a ‎המנ׳ ‎בית ‎the ‎room ‎where ‎the ‎comforters ‎meet. ‎Ib,b ‎וכ׳ ‎מנ׳ ‎אין ‎. ‎. ‎שניענע ‎כיון ‎as ‎soon ‎as ‎the ‎mourner ‎nods ‎with ‎his ‎head ‎(indicating ‎that ‎he ‎accepts ‎their ‎consolations), ‎the ‎friends ‎are ‎no ‎longer ‎per- ‎mitted ‎to ‎sit ‎with ‎him; ‎a. ‎fr. ‎- ‎Sabb. ‎152a ‎מ׳ ‎לו ‎שאין ‎מת ‎a ‎deceased ‎person ‎that ‎leaves ‎no ‎direct ‎relations ‎to ‎be ‎comforted. ‎Nif. ‎נחם, ‎Hitthpa. ‎התנחם, ‎Nithpa. ‎נתנחם ‎1 ‎to ‎be ‎com- ‎forted, ‎acceptt ‎oonsolation. ‎Pesik. ‎l. ‎c. ‎להנחם ‎צריך ‎מי ‎which ‎of ‎them ‎is ‎in ‎need ‎of ‎being ‎comforted?; ‎ib. ‎להתנחם. ‎Snh. ‎19a ‎תתנחמו ‎be ‎comforted. ‎Ib. ‎מאחרים ‎מתנחם ‎receiving ‎consolations ‎from ‎others. ‎Pesik. ‎R. ‎l. ‎c. ‎מתנחם ‎ואינו, ‎v. ‎supra. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎84 ‎וכ׳ ‎המתים ‎על ‎מתנהמים ‎people ‎accept ‎consolation ‎for ‎dead ‎persons ‎but ‎not ‎for ‎living ‎ones ‎(that ‎have ‎disappeared); ‎a. ‎fr. ‎--Ib. ‎s. ‎27 ‎(expl. ‎וינחם, ‎Gen. ‎VI, ‎6) ‎וכ׳ ‎שבראתי ‎אני ‎מתנ׳ ‎I ‎have ‎that ‎consolation ‎that ‎Icreated ‎him ‎(man) ‎to ‎live ‎on ‎earth ‎below ‎&c. ‎-- ‎2) ‎to ‎seek ‎com- ‎fort; ‎to ‎be ‎sorrry, ‎regret, ‎reconsider. ‎Ib. ‎שעשיתו ‎אני ‎מת׳ ‎וכ׳ ‎I ‎regret ‎that ‎I ‎made ‎him, ‎and. ‎that ‎he ‎was ‎placed ‎on ‎earth. ‎Ex. ‎R. ‎s. ‎45, ‎beg. ‎עליו ‎מתנ׳ ‎ואני ‎and ‎Iam ‎sorry ‎for ‎him ‎(reconsider ‎my ‎judgment). ‎Num. ‎R. ‎s. ‎23 ‎(ref. ‎to ‎Num. ‎XXIII, ‎19) ‎להנחם ‎אותו ‎עשה ‎עמרם ‎בן ‎לא ‎did ‎not ‎the ‎son ‎of ‎Amram ‎cause ‎him ‎(God) ‎to ‎reconsider ‎(Ex. ‎XXXII, ‎14);ib. ‎להתנחם; ‎Y. ‎Taan. ‎I, ‎65bbbot. ‎שיתנחם ‎לאל ‎שעשה; ‎a. ‎fr..

‎, ‎ ‎ch. ‎same. ‎[Targ. ‎Y. ‎II ‎Gen. ‎XXXV, ‎9 ‎חימת; ‎some ‎ed., ‎read; ‎נחימת ‎Pa.; ‎v. ‎גרם ‎I.] ‎Pa. ‎נחים, ‎נהם ‎to ‎comfort. ‎Targ. ‎Gen. ‎L, ‎21 ‎נחם ‎ed. ‎Bel. ‎(v. ‎Berl. ‎Targ. ‎O. ‎II, ‎p. ‎18). ‎Targ. ‎Is. ‎LXI, ‎2; ‎a. ‎fr. ‎- ‎Targ. ‎Job ‎II, ‎11 ‎לנחמותיה ‎to ‎comfort ‎him. ‎- ‎Part. ‎מנחם, ‎pl.מנחמין, ‎v. ‎preced. ‎Targ. ‎II ‎Sam. ‎X, ‎3. ‎-lKeth. ‎8b ‎אתא ‎וכ׳ ‎צעורי ‎לנחועי ‎he ‎came ‎to ‎console, ‎and ‎he ‎grieved ‎him? ‎Y. ‎Shek. ‎V, ‎48d ‎bot., ‎a. ‎e. ‎מנחמתיה ‎בעי ‎desired ‎to ‎comfort ‎him. ‎Snh. ‎19a ‎וכ׳ ‎אחריני ‎מנחמי ‎כי ‎when ‎others ‎comfort ‎him; ‎a. ‎fr. ‎Ithpa. ‎אתנחם ‎as ‎preced. ‎Nif. ‎Targ. ‎Job ‎XLII, ‎6;a. ‎fr. ‎- ‎Y. ‎l. ‎c. ‎מתנחמה ‎עלוי ‎קביל ‎ולא ‎and ‎would ‎not ‎allow ‎himself ‎to ‎be ‎comforted; ‎a. ‎e.

‎ ‎f. ‎(b. ‎h.; ‎preced.) ‎consolation, ‎relief. ‎Taan. ‎11b ‎צבור ‎בנחמת ‎יראה ‎אל ‎(Yalk. ‎Ex. ‎264 ‎בנחמות, ‎l.) ‎shall ‎not ‎live ‎to ‎see ‎the ‎relief ‎of ‎the ‎community. ‎Pes. ‎54b ‎(man ‎does ‎not ‎know) ‎הנ׳ ‎יום ‎what ‎day ‎his ‎relief ‎from ‎trouble ‎will ‎come; ‎a. ‎fr. ‎- ‎Esp. ‎הנ׳ ‎the ‎comfort ‎(of ‎Zion), ‎restom- ‎ration ‎ofsradd. ‎Macc. ‎5b, ‎a. ‎fr. ‎(a ‎euphemistic ‎affirmation) ‎וכ׳ ‎לא ‎בנ׳ ‎אראה ‎may ‎I ‎not ‎live ‎to ‎see ‎the ‎consolation, ‎if ‎&c. ‎-- ‎Pl. ‎נחמות. ‎Y. ‎Ber. ‎V, ‎beg. ‎8d ‎the ‎prophets ‎שהיו ‎׳ ‎ובדברי ‎. ‎.. ‎. ‎חותמין ‎who ‎closed ‎their ‎books ‎with ‎words ‎of ‎praise ‎and ‎of ‎consolation ‎(predictions ‎of ‎relief; ‎Bab. ‎ib. ‎31a ‎תנחומים); ‎a. ‎e.

‎, ‎lndn. ‎Pa. ‎of ‎חם ‎q. ‎v.

‎ ‎(b. ‎h.) ‎Nehemiah, ‎1) ‎N., ‎son ‎of ‎Hacaliah, ‎governor ‎of ‎Judea. ‎Sabb. ‎123b. ‎Snh. ‎93b; ‎a. ‎e. ‎--2) ‎name ‎of ‎several ‎Tannaim ‎and ‎Amoraim. ‎Yeb. ‎XVI, ‎7 ‎N. ‎of ‎Beth-Dcli. ‎-Ter. ‎VIII, ‎6, ‎a. ‎fr. ‎R. ‎N. ‎- ‎Men. ‎68b ‎Judah ‎ben ‎N. ‎-- ‎Pes. ‎22b, ‎a. ‎fr. ‎העמסוני ‎׳. ‎--- ‎Y. ‎Ber. ‎III, ‎6a ‎(some ‎ed. ‎113