Page:A Dictionary of the Targumim, the Talmud Babli and Yerushalmi, and the Midrashic Literature, Volume 2 (1903).djvu/198

 ‎Hif. ‎הדיר ‎to ‎putt ‎a ‎persoa ‎under ‎the ‎infuence ‎of ‎a ‎vow; ‎to ‎prohibit, ‎forbid. ‎Keth. ‎VII, ‎1 ‎אשתו ‎את ‎המדיר ‎לו ‎מליהנות ‎if ‎one ‎vows ‎tthat ‎his ‎wife ‎shall ‎derrive ‎no ‎benefit ‎from ‎him. ‎Ib. ‎וכ׳ ‎תטעום ‎שלא ‎. ‎. ‎המדיר ‎if ‎a ‎man ‎(by ‎confirming ‎her ‎vow) ‎subjects ‎his ‎wife ‎to ‎a ‎restriction ‎from ‎tasting ‎&c. ‎Y. ‎ib. ‎31b ‎מחיים ‎אשתו ‎את ‎שמדיר ‎אדם ‎ויש ‎(not ‎חבירו) ‎can ‎a ‎man ‎forbid ‎his ‎wife ‎that ‎which ‎belongs ‎to ‎the ‎necessaries ‎of ‎iife? ‎Ib. ‎bot. ‎להשאיל ‎שלא ‎הדירה ‎וכ׳ ‎if ‎he, ‎by ‎means ‎of ‎a ‎vow, ‎forbade ‎her ‎to ‎lend ‎to ‎her ‎neiighbors ‎a ‎winnow ‎or ‎a ‎sieve. ‎Ned. ‎III, ‎3 ‎חבירו ‎הדירו ‎וכ׳ ‎if ‎his ‎friend ‎urged ‎him ‎under ‎a ‎vow ‎to ‎dine ‎with ‎him. ‎Naz. ‎IV, ‎6 ‎בנזיר ‎בו ‎את ‎מדיר ‎has ‎power ‎to ‎make ‎his ‎(minor) ‎son ‎a ‎Nazarite; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Trnsf. ‎to ‎make ‎in- ‎accessible. ‎B. ‎Bath. ‎22a ‎כותלו ‎את ‎במדיר, ‎v. ‎מדר.. ‎Hof. ‎הודר ‎to ‎be ‎forbidden ‎by ‎a ‎vvow; ‎to ‎be ‎subyected ‎to ‎the ‎influence ‎of ‎a ‎vow. ‎Gitt. ‎35b ‎ברבים ‎שה׳ ‎נדר ‎a. ‎votary ‎prohibition ‎imposed ‎on ‎a ‎person ‎in ‎public; ‎ih. ‎36a; ‎a. ‎e. ‎Ned. ‎IV, ‎1 ‎מחבירו ‎הנאה ‎המודר ‎he ‎who ‎is ‎for- ‎bidden, ‎by ‎his ‎neighbor's ‎vow, ‎to ‎derive ‎any ‎beneft ‎&c. ‎Ib. ‎46a ‎וכ׳ ‎מודר ‎מהם ‎אחד ‎היה ‎if ‎one ‎was ‎forbidden ‎&c., ‎expl. ‎forbidden ‎through ‎his ‎own ‎vow', ‎v. ‎supra. ‎Ib. ‎V, ‎4 ‎אסמור ‎המודר ‎he ‎against ‎whom ‎the ‎vow ‎was ‎directed ‎is ‎forbidden ‎(all ‎benefits). ‎Ib. ‎I, ‎1 ‎ממך ‎מודרני ‎I ‎will ‎be ‎(as ‎if) ‎subjected ‎to ‎a ‎vow ‎of ‎thine ‎forbidding ‎me ‎any ‎benefit ‎at ‎thy ‎hands. ‎Ib. ‎5a ‎וכ׳ ‎משתעינא ‎לא ‎ממך ‎אני ‎מודר ‎I1 ‎uwill ‎be ‎muddar ‎(kept ‎distant) ‎from ‎thee' ‎may ‎mean, ‎I ‎will ‎not ‎talk ‎tto ‎thee; ‎a. ‎fr.

‎ ‎ch. ‎same. ‎Targ. ‎Num. ‎XXX, ‎3; ‎a. ‎fr. ‎--Ned. ‎22a ‎נדרת ‎מי ‎. ‎ידעת ‎הוה ‎אילו ‎if ‎thou ‎hadst ‎known ‎.., ‎wouldst ‎thou ‎have ‎vowed ‎Ip,ak ‎דהכי ‎אדעת ‎נדרת ‎wouldst ‎thou ‎have ‎made ‎the ‎vow, ‎iff ‎thou ‎hadst ‎known ‎this. ‎Ib. ‎נדרי ‎לא ‎1 ‎should ‎not ‎have ‎vowed. ‎Ib. ‎9a ‎נדרנא ‎לא ‎I ‎will ‎not ‎vow; ‎a. ‎v. ‎fr. ‎Af. ‎אדו ‎as ‎preced. ‎Hif. ‎Ib. ‎21b ‎לברתה ‎דשדרתה ‎who ‎forbade ‎her ‎daughter ‎all ‎benefits ‎from ‎her. ‎Ib. ‎24a ‎אאדדיה ‎וכ׳ ‎מזמנא ‎the ‎host ‎urged ‎the ‎guest ‎with ‎a ‎vow; ‎אדריה ‎וכ׳ ‎זמינא ‎the ‎guest ‎caused ‎the ‎host ‎to ‎invite ‎him ‎with ‎a ‎vow. ‎Ib. ‎22a ‎אדרתה ‎מי ‎wouldst ‎thou ‎have ‎forbidden ‎her? ‎Gitt. ‎36a ‎אחא ‎ר׳ ‎דאדדיה ‎whom ‎R. ‎A. ‎forbade ‎to ‎teach. ‎Keth. ‎70b ‎אדרתן ‎thou ‎hast ‎put ‎me ‎under ‎restrictions; ‎a ‎fr.

‎ ‎(transpos. ‎of ‎נרד, ‎cmp. ‎מדר) ‎to ‎run ‎down ‎(v. ‎Peshit. ‎Mic. ‎I, ‎4). ‎Pa. ‎נדר ‎to ‎rol ‎down. ‎Targ. ‎O. ‎Gen. ‎XXIX, ‎3; ‎a. ‎e, ‎v. ‎גנדר ‎I. ‎Af. ‎אנדר ‎same. ‎Targ. ‎IKings ‎XIV, ‎10 ‎Var. ‎ed. ‎Lag.. ‎v. ‎גנדר ‎1 ‎- ‎V. ‎מדרון, ‎מדרא.

‎ ‎m. ‎(b. ‎h.; ‎נדר) ‎vow. ‎Kinn. ‎I, ‎1, ‎v. ‎נדבה. ‎Ned. ‎II, ‎3 ‎׳ ‎בתוך ‎׳ ‎יש ‎there ‎is ‎a ‎vow ‎within ‎a ‎vow, ‎i. ‎e. ‎if ‎one ‎repeats ‎the ‎vow ‎to ‎be ‎a ‎Nazarite, ‎it ‎is ‎a ‎double ‎vow. ‎Ib. ‎8a ‎וכ׳ ‎נדר ‎גדול ‎׳ ‎(by ‎saying ‎so) ‎he ‎has ‎made ‎a ‎great ‎vow ‎to ‎the ‎God ‎of ‎Israel; ‎a. ‎v. ‎fr. ‎-- ‎Y. ‎Sabb. ‎II, ‎5b ‎bot. ‎הו׳ ‎הותר ‎the ‎vow ‎is ‎annulled, ‎i ‎e. ‎the ‎ban ‎is ‎rescinded. ‎-- ‎Pl. ‎נדרים, ‎constr. ‎נדרי. ‎Ned. ‎I, ‎1, ‎v. ‎כיוי. ‎Ib. ‎III, ‎1 ‎אארבע ‎וכ׳ ‎׳ ‎four ‎sorts ‎of ‎vows ‎have ‎the ‎scholars ‎declared ‎not ‎to ‎be ‎binding; ‎וכ׳ ‎זרוזין ‎נדרי, ‎v. ‎זירוז, ‎הבאי ‎&c. ‎Ib. ‎XI, ‎1, ‎a. ‎fr. ‎נפש ‎עינוי ‎נדרו ‎vows ‎referring ‎to ‎privation ‎of ‎the ‎necessaries ‎of ‎life; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎'darim, ‎name ‎of ‎a ‎treatise, ‎of ‎the ‎Order ‎ot ‎Nashim, ‎of ‎Mishnah, ‎Tosefta, ‎Talmud ‎Babli ‎a. ‎Y'rushalmi.

‎, ‎, ‎ ‎ch. ‎same. ‎Targ. ‎Jud. ‎XI, ‎36. ‎Targ. ‎Num. ‎XXX, ‎3; ‎a. ‎fr. ‎- ‎Ned. ‎8b, ‎v. ‎ואלי. ‎Ib. ‎לה ‎הוה ‎רבינא ‎וכ׳ ‎׳ ‎the ‎wife ‎of ‎R. ‎had ‎made ‎a ‎vow. ‎Snh. ‎109b ‎נדרי ‎נ׳ ‎I ‎have ‎vowed; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Pl. ‎נדרין, ‎ני׳. ‎Targ. ‎Ps. ‎LXXVI, ‎12. ‎Targ. ‎Num. ‎XXX, ‎12; ‎a. ‎fr.

‎ ‎m. ‎(preced.) ‎he ‎who ‎vowed. ‎Targ.O. ‎Lev. ‎XXVII, ‎8 ‎ed. ‎Lisb. ‎(ed. ‎Berl. ‎a. ‎oth. ‎נדדא, ‎corr. ‎acc.; ‎ed. ‎Amst. ‎נדרא; ‎Y. ‎נודירא).

‎, ‎v. ‎next ‎w.

‎, ‎ ‎m. ‎(preced. ‎wds.) ‎one ‎wont ‎to ‎make ‎vows. ‎Yaiו. ‎Sam. ‎143; ‎Midr. ‎Sam. ‎ch. ‎XXVI ‎נו׳. ‎-- ‎Pem. ‎נדרנית. ‎Keth. ‎71a, ‎a. ‎e. ‎׳ ‎באשה ‎אפשי ‎אי ‎I ‎will ‎not ‎live ‎with ‎a. ‎woman ‎in ‎the ‎habit ‎of ‎vowing; ‎Y. ‎ib. ‎VII, ‎31b ‎bot. ‎נדדית ‎(v. ‎אפש).

‎, ‎v. ‎נררשיר.

‎, ‎v. ‎נא ‎I.

‎, ‎v. ‎נהי.

‎ ‎(b. ‎h.) ‎[to ‎drive ‎an ‎animal,] ‎to ‎lead, ‎conduct; ‎to ‎demean ‎one's ‎self; ‎to ‎be ‎guided ‎by, ‎be ‎wont ‎to; ‎to ‎appdy, ‎be ‎practiced. ‎Keth. ‎103b ‎נהוג, ‎v. ‎דמים. ‎Hull. ‎VII, ‎1 ‎נוהג, ‎v. ‎גיד. ‎Sifra ‎Tsav, ‎Par. ‎11, ‎ch. ‎XVIII ‎לדורות ‎הדבי ‎שינהוג ‎which ‎intimates ‎that ‎this ‎order ‎should ‎be ‎preserved ‎at ‎all ‎times. ‎Pes. ‎IV, ‎1 ‎וכ׳ ‎שנהגו ‎מקום ‎where ‎it ‎is ‎a ‎local ‎usage ‎to ‎&c. ‎Meg. ‎6b ‎וכ׳ ‎בשני ‎שנוהגות ‎מצות ‎כל ‎all ‎laws ‎that ‎apply ‎to ‎the ‎second ‎(Adar) ‎apply ‎also ‎to ‎the ‎frst. ‎Ib. ‎5b, ‎a. ‎e. ‎איסור ‎בהן ‎נהגו ‎ואחרים. ‎. ‎דברים ‎things ‎which ‎are ‎permitted, ‎but ‎which ‎some ‎treat ‎as ‎forbidden; ‎a. ‎v. ‎fr. ‎כבודד־ ‎׳, ‎v. ‎כבוד. ‎-(ראש) ‎קלות ‎׳, ‎v. ‎קלות. ‎-Ab. ‎Zar. ‎54b ‎נוהג ‎. ‎. ‎עולם, ‎v. ‎מנה. ‎-- ‎Yalk. ‎Num. ‎764 ‎וכ׳ ‎שמנים ‎׳ ‎he ‎applied ‎oils ‎and ‎baths. ‎Hif. ‎הנהיג ‎same, ‎esp. ‎1) ‎to ‎drive, ‎direct; ‎to ‎take ‎pos- ‎session ‎of ‎an ‎animal ‎by ‎driving. ‎Kil. ‎VIII, ‎2 ‎להנהיג, ‎v. ‎משך. ‎Ib. ‎3 ‎המנהיג ‎tthe ‎driver ‎of ‎heterogeneous ‎animals. ‎B. ‎Mets. ‎I, ‎2 ‎מנהיג ‎ואחד ‎רוכב ‎אחד ‎one ‎rode ‎(the ‎animal ‎that ‎was ‎found), ‎and ‎the ‎other ‎directed ‎it ‎(by ‎leading). ‎Ib. ‎8b ‎מנהיג ‎במקום ‎רכוב ‎the ‎rights ‎of ‎the ‎driver ‎as ‎against ‎those ‎of ‎the ‎leader. ‎Ib. ‎ברגליו ‎במנהיג ‎when ‎the ‎rider ‎drives ‎by ‎means ‎of ‎his ‎heels. ‎Ib. ‎מנהיג ‎גווני ‎תרי ‎there ‎are ‎two ‎ways ‎of ‎driving; ‎a. ‎fr. ‎- ‎B. ‎Bath. ‎V, ‎1המנהיגין ‎כל ‎ואת ‎אותה ‎and ‎all ‎the ‎implements ‎needed ‎for ‎directing ‎the ‎ship; ‎a. ‎e., ‎v. ‎מנהיג. ‎- ‎2) ‎to ‎lead, ‎conduct. ‎Ber. ‎35b ‎הנהג ‎ארין ‎דרך ‎בהן ‎combine ‎with ‎the ‎study ‎of ‎the ‎Law ‎a ‎secular ‎occupation; ‎Yalk. ‎Deut. ‎863 ‎הנהוג. ‎Snh. ‎92a ‎פרנס ‎כל ‎וכ׳ ‎ומנהיגם. ‎. ‎שמנהיג ‎a ‎manager ‎that ‎leads ‎a ‎community ‎with ‎gentleness, ‎wwill ‎be ‎privileged ‎to ‎lead ‎it ‎in ‎the ‎days ‎to ‎come ‎(of ‎resurrection); ‎a. ‎fr. ‎-Tosef. ‎Bets. ‎II, ‎15 ‎את ‎ה׳ ‎וכ׳ ‎רומי ‎בני ‎made ‎it ‎a ‎custom ‎among ‎the ‎Jews ‎in ‎Rome ‎&c. ‎-- ‎ברבנות ‎עצמו ‎ה׳ ‎to ‎assume ‎airs ‎of ‎superiority. ‎Sot. ‎13b; ‎a. ‎fr. ‎Hihpa. ‎מתנהג ‎1) ‎to ‎condued ‎one's ‎self. ‎Sire ‎Deut. ‎323 ‎וכ׳ ‎זה ‎את ‎זה ‎התנהגו ‎conduct ‎yourselves ‎towards ‎one ‎an- ‎other ‎in ‎charity; ‎a. ‎fr ‎- ‎2) ‎to ‎be ‎coaducted. ‎Y. ‎B. ‎Kam. ‎VI, ‎5a ‎top ‎בו ‎מתנהג ‎שהעולם ‎רוח ‎a ‎wind ‎by ‎which ‎the ‎world