Page:A Dictionary of the Targumim, the Talmud Babli and Yerushalmi, and the Midrashic Literature, Volume 2 (1903).djvu/19

 ‎to ‎it ‎with ‎couplings; ‎[Ar. ‎זוית ‎ובקרן ‎בל׳ ‎iff ‎a ‎neighbor ‎joined ‎a ‎previously ‎erected ‎structure ‎to ‎the ‎party ‎wall ‎or ‎built ‎against ‎the ‎latter ‎in ‎an ‎angle].

‎, ‎(b. ‎h.; ‎cmp. ‎לוז ‎IV) ‎to ‎talk, ‎esp. ‎to ‎scorn, ‎scoff. ‎Ab. ‎Zar. ‎18b ‎(ref. ‎to ‎Ps. ‎I, ‎1) ‎ללון ‎סופו ‎ישב ‎אם ‎iIf ‎he ‎sits ‎(with ‎scorners), ‎he ‎will ‎finally ‎scoff; ‎וכ׳ ‎ןaל ‎ואם ‎and ‎if ‎he ‎scorts, ‎the ‎Scripture ‎says ‎of ‎him ‎&c.; ‎Midr. ‎Till. ‎to ‎Ps. ‎I, ‎1. ‎Hif. ‎הלין ‎1) ‎(with ‎אחר) ‎to ‎talk ‎behind ‎a ‎person, ‎sneer, ‎deride. ‎Ex. ‎R. ‎s. ‎52 ‎beg. ‎אחריו ‎מליצין ‎היו ‎they ‎derided ‎him ‎(Moses); ‎(Yalk. ‎ib. ‎417 ‎עליו ‎מתלוצצים). ‎Ib. ‎מליצים ‎משה ‎אחר ‎(Yalk. ‎l. ‎c. ‎מתלוצצים); ‎a. ‎e. ‎-- ‎2) ‎(with ‎בעד) ‎to ‎speak ‎in ‎behalf ‎of ‎to ‎defend; ‎to ‎interpret. ‎- ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎91 ‎(ref. ‎to ‎Gen. ‎XLII, ‎23) ‎מנשה ‎זה ‎המלין ‎the ‎interpreter' ‎that ‎means ‎Manasseh. ‎Hithpol. ‎התלוצין ‎to ‎talk ‎frivolously, ‎make ‎bght ‎of, ‎scof. ‎Ab. ‎Zar. ‎l. ‎c. ‎וכ׳ ‎ייסורין ‎המתלוצין ‎כל ‎whoever ‎speaks ‎frivolously ‎will ‎be ‎visited ‎with ‎sufering. ‎Ib. ‎(in ‎Chald. ‎dict.) ‎I ‎beg ‎you ‎תתלוצצו ‎דלא ‎not ‎to ‎scof. ‎Kidd. ‎81a ‎הוה ‎עבירה ‎בעוברי ‎מתלוצן(Rashi; ‎בעבירה) ‎made ‎light ‎of ‎sinners ‎(Rashi; ‎of ‎sin) ‎(spoke ‎as ‎though ‎temptation ‎could ‎never ‎have ‎power ‎over ‎him). ‎Yalk. ‎Ex. ‎l. ‎c., ‎v. ‎supra. ‎Midr. ‎Prov. ‎to ‎lI, ‎6, ‎v. ‎מליצה; ‎a. ‎e.

‎, ‎v. ‎לקק.

‎, ‎Ruth ‎R. ‎to ‎II, ‎7, ‎v. ‎לוקטא.

‎ ‎m. ‎pl. ‎(locum ‎tenentes) ‎lieutenants. ‎viceroys. ‎Midr. ‎Till. ‎to ‎Ps. ‎CXbLIX ‎[read;] ‎יש ‎בוד ‎מלך ‎׳ ‎לו ‎יש ‎דוכוס ‎לו ‎a ‎human ‎king ‎has ‎a ‎dux, ‎has ‎governors. ‎[Our ‎w. ‎is ‎a ‎gloss ‎to ‎a ‎word ‎in ‎the ‎text ‎which ‎is ‎now ‎missing, ‎prob. ‎משנים. ‎-- ‎Editions ‎vary ‎between ‎לוקוטניטוס, ‎לקוטנטיס ‎&c. ‎V. ‎Mus. ‎s. ‎v. ‎in ‎Ar. ‎ed. ‎Koh.]

‎ ‎m. ‎1) ‎( ~ ) ‎wolf, ‎an ‎opprobious ‎epithet ‎of ‎tthe ‎altar. ‎Succ. ‎56b; ‎Tosef. ‎b. ‎IV, ‎28 ‎לוקיס ‎ed. ‎Zuck. ‎(corr. ‎acc.); ‎Y. ‎ib. ‎V, ‎end, ‎55a. ‎-- ‎2) ‎pr. ‎n. ‎m. ‎לוקוס, ‎לוקיס, ‎לוקין ‎read ‎לוקיוס ‎Lucius, ‎v. ‎גיוס.

‎ ‎m. ‎(לקט) ‎picking, ‎pinch; ‎ל׳ ‎ל׳ ‎in ‎small ‎quan- ‎titles. ‎Lam. ‎R. ‎to ‎I, ‎1 ‎(העיר) ‎ל׳ ‎ל׳ ‎לו ‎יהבת ‎לא ‎(Ar. ‎קטלפטא ‎q. ‎v.) ‎wilt ‎thou ‎not ‎sell ‎me ‎(pepper) ‎at ‎retail?-- ‎Ruth ‎R. ‎to ‎II, ‎7 ‎(expl. ‎מעט ‎הבית ‎שבתה, ‎ib.) ‎[read;] ‎לוקטא ‎תפשה ‎וכ׳ ‎שבבית ‎לאותה ‎she ‎took ‎up ‎a ‎small ‎quantity ‎(of ‎the ‎ears) ‎for ‎her ‎who ‎was ‎in ‎the ‎house ‎(Naomi), ‎who ‎was ‎looking ‎out ‎for ‎her.

‎, ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎61 ‎ל׳ ‎הוא ‎והיכן ‎Ar., ‎read ‎with ‎Yalk. ‎ib. ‎110 ‎קטירה ‎לבני ‎נותן ‎הוא ‎והיכן ‎(ed. ‎וכ׳ ‎שילוח ‎שטר ‎והיכן).

‎, ‎. ‎לוו׳ ‎m. ‎pl. ‎( ~ s) ‎a ‎fower ‎of ‎the ‎genns ‎levcoiunns, ‎snow-ftakes. ‎Bekh. ‎45b ‎a ‎man ‎criied ‎out, ‎חיורי ‎ואשתכח ‎ל׳ ‎בעי ‎מאן ‎(Rashi ‎לוקייני; ‎Ar. ‎לווקני, ‎v. ‎next ‎w.) ‎who ‎wants ‎to ‎buy ‎leevcoiums, ‎and ‎it ‎was ‎found ‎to ‎be ‎white ‎flowers ‎(snow-flakes). ‎[Rashi; ‎whute ‎ammbs.] ‎v. ‎לוקן.

‎, ‎v. ‎לוקן.

‎, ‎v. ‎לוקוס.

‎ ‎, ‎ ‎m. ‎(a ‎denom. ‎of ‎, ‎a ‎kind ‎of ‎1, ‎m ‎elephantiasis) ‎one ‎who ‎is ‎white-spotted ‎in ‎the ‎face. ‎Bekh ‎VII, ‎6 ‎לב׳ ‎ed. ‎(Rashi ‎לוו׳); ‎ib. ‎45b ‎expl. ‎חיורא ‎(from ‎an- ‎alogy ‎with ‎לוקיאני, ‎v. ‎preced.); ‎Tosef. ‎ib. ‎V, ‎9 ‎לויקן ‎(read ‎לוו׳). ‎Tosef. ‎Ber. ‎VII ‎(VI), ‎3 ‎לווקן ‎ed. ‎Zuck. ‎(Var. ‎לוקין); ‎Y. ‎ib. ‎IX, ‎13b ‎bot. ‎לוו׳; ‎Sifra ‎Emor, ‎Par. ‎3, ‎ch. ‎III ‎לב׳; ‎Ber. ‎58b ‎לוו׳ ‎(Ms. ‎M. ‎לוד׳, ‎corr. ‎acc.).

‎, ‎v. ‎לקיניתא.

‎, ‎v. ‎לברטון.

‎ ‎(b. ‎h.) ‎to ‎knead. ‎Sabb. ‎VII, ‎2 ‎הלש ‎he ‎who ‎kueads ‎(on ‎the ‎Sabbath). ‎Y. ‎ib. ‎VII, ‎10b ‎bot., ‎a. ‎fr. ‎לש ‎משום ‎חייב ‎is ‎guilty ‎of ‎an ‎act ‎coming ‎under ‎the ‎category ‎of ‎knead- ‎ing ‎(v. ‎בילוס). ‎Pes. ‎30a, ‎a. ‎e. ‎וכ׳ ‎את ‎לשין ‎אין ‎you ‎must ‎not ‎knead ‎dough ‎(of ‎bread) ‎with ‎milk; ‎a. ‎v. ‎fr. ‎-- ‎Part. ‎pass. ‎לוש, ‎fr. ‎לושה. ‎Y. ‎Sot. ‎IX, ‎24b ‎bot. ‎וכ׳ ‎בדבש ‎ל׳ ‎kneaded ‎with ‎honey ‎and ‎cream ‎(Bab.iib. ‎48b ‎שנילושהוכ׳ ‎לעיסה ‎דומה).. ‎Nif. ‎נלוש, ‎ניפוש ‎to ‎be ‎kneaded. ‎Pes. ‎35a ‎שניוושה ‎עיסה ‎וכ׳ ‎dough ‎kneaded ‎with ‎wine, ‎oil ‎or ‎honey. ‎Sot. ‎48b, ‎v. ‎supra. ‎Men. ‎V, ‎2 ‎(55a) ‎בפושרין ‎נלושות ‎(Bab. ‎ed. ‎נילשות) ‎must ‎be ‎kneaded ‎with ‎tepid ‎water; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Yalk. ‎Prov. ‎959 ‎(etymol. ‎of ‎ליש) ‎בשיניו ‎נלוש ‎אדם ‎של ‎שבשרו ‎(not ‎בולש) ‎man's ‎fesh ‎is ‎kneaded ‎between ‎his ‎(the ‎lion's) ‎teeth; ‎Ab. ‎d'r. ‎N. ‎II ‎Vers. ‎ch. ‎XLIII ‎(ed. ‎Schechter, ‎p. ‎122) ‎שהכל ‎בצק ‎כמין ‎בפיו ‎נלושין ‎(not ‎נעשין).

‎ ‎ch. ‎same. ‎Targ. ‎O. ‎Gen. ‎XVIII, ‎6. ‎Targ. ‎Hos. ‎VII, ‎4 ‎דמלש ‎מעידן ‎ed. ‎Lag. ‎(oth. ‎ed. ‎דמילש, ‎דמילוש) ‎from ‎the ‎time ‎of ‎kneading. ‎-- ‎Part. ‎pass. ‎ליש. ‎Targ. ‎O. ‎Num. ‎XI, ‎8 ‎(h. ‎text ‎לשד). ‎- ‎Pes. ‎36a ‎וכ׳ ‎לי ‎תלוששו ‎לא ‎do ‎not ‎kknead ‎(the ‎bread ‎on ‎Passover) ‎for ‎me ‎with ‎&c. ‎Pesik ‎R. ‎s. ‎22 ‎וכ׳ ‎מליש ‎אזלת ‎went ‎to ‎knead ‎(and ‎bake ‎her ‎bread) ‎at ‎her ‎neighbor's; ‎Lev. ‎R. ‎s. ‎6 ‎למילש; ‎a. ‎e.

‎, ‎ ‎(v. ‎ית, ‎כות) ‎unto; ‎with. ‎Targ. ‎Gen. ‎II, ‎19 ‎לות ‎(constr.); ‎a. ‎v. ‎fr. ‎-Vith ‎suff ‎לותי, ‎לותן ‎&c. ‎unto ‎me, ‎. ‎nto ‎thee ‎&c. ‎Ib. ‎XXXIX, ‎15, ‎sq. ‎(h. ‎text ‎אצל); ‎a. ‎v. ‎fr. ‎-- ‎מלות ‎from ‎the ‎presence ‎of. ‎Targ. ‎Ex. ‎IX, ‎33; ‎a. ‎e. ‎-- ‎B. ‎Kam. ‎111b; ‎B. ‎Mets. ‎62b ‎bot, ‎לוותי ‎נפק ‎. ‎. ‎. ‎שכיבנא ‎כי ‎when ‎I ‎die, ‎R. ‎O. ‎shall ‎come ‎to ‎meet ‎me; ‎a. ‎fr.

‎, ‎v. ‎חלז.

‎, ‎te ‎slip, ‎move. ‎Targ. ‎Prov. ‎IV, ‎21 ‎נלזן ‎Ms.; ‎v. ‎זלי, ‎זלל.

‎, ‎v. ‎לבזבז.

‎, ‎v. ‎הלז.

‎ ‎f. ‎(b. ‎h.; ‎לוז ‎IV), ‎constr. ‎לזות ‎evil ‎talk. ‎Yeb. ‎24b; ‎Keth. ‎22b ‎(quot. ‎fr. ‎Prov. ‎IV, ‎24).

‎ ‎m. ‎(b. ‎h.; ‎לחח ‎to ‎be ‎sticky, ‎sappy, ‎fresh) ‎moist, ‎green, ‎fresh; ‎liquid; ‎opp. ‎יבש. ‎Dem. ‎II, ‎3 ‎ויבש ‎לח ‎either ‎fresh ‎or ‎dried ‎fruits. ‎Ib. ‎5 ‎דינר ‎ובלח ‎in ‎selling ‎fresh ‎fruits ‎(or ‎liquids), ‎a ‎denar's ‎worth ‎is ‎wholesale; ‎Y. ‎ib. ‎II, ‎end,, ‎23a ‎וכ׳ ‎ללח ‎דמים ‎נתנו ‎for ‎fresh ‎fruit ‎they ‎adopt ‎the ‎stand- ‎ard ‎of ‎value, ‎for ‎dried ‎that ‎of ‎quantity ‎(cmp. ‎לומא); ‎Tosef. ‎ib. ‎III, ‎12 ‎הין ‎ובלח ‎and ‎for ‎lguids ‎the ‎standard ‎is ‎a ‎Hin. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎79, ‎beg. ‎play ‎on ‎כלה, ‎Job ‎V, ‎26) ‎וכ׳ ‎לח ‎קבא