Page:A Dictionary of the Targumim, the Talmud Babli and Yerushalmi, and the Midrashic Literature, Volume 2 (1903).djvu/154

 ‎word; ‎די ‎בפומיה ‎מ׳ ‎used ‎to ‎say. ‎Ber. ‎17a. ‎- ‎Snh. ‎50b; ‎Zeb. ‎36b ‎(of ‎a ‎traditional ‎law).

‎ ‎m. ‎(v. ‎מרגליתא) ‎ajewel. ‎Targ. ‎Job ‎XXVIII, ‎19, ‎v. ‎ירקא.- ‎Pll. ‎מרגליתא.

‎ ‎f. ‎pl. ‎(b. ‎h.; ‎denom. ‎of ‎רגל) ‎the ‎bottom-part ‎of ‎a ‎bedstead; ‎(alsor ‎adv.) ‎at ‎the ‎bottom ‎of ‎&c. ‎Y. ‎Ber. ‎III, ‎6d ‎bot., ‎v. ‎מראשות. ‎Yalk. ‎Ruth ‎606 ‎שוכבת ‎. ‎. ‎. ‎נשתהתה ‎מרגלותיו ‎(not ‎שוככ) ‎she ‎tarried ‎six ‎hours ‎lying ‎at ‎his ‎feet.

‎, ‎, ‎v. ‎מרגליתא.

‎ ‎(not ‎טוס...) ‎m. ‎ ‎margarites ‎chersaios, ‎name ‎of ‎a ‎precious ‎stone. ‎Ex. ‎R. ‎s. ‎38, ‎end ‎(cor- ‎resp. ‎to ‎ישפה, ‎Es. ‎XXVIII, ‎20).

‎ ‎f. ‎(cmp. ‎, ‎  ‎&c., ‎prob. ‎of ‎Semitic ‎origin, ‎cmp. ‎רגג, ‎רגרג) ‎gem, ‎jewel, ‎pearl, ‎mostly ‎pl. ‎מרגליות. ‎Ab. ‎Zar. ‎8b ‎וכ׳ ‎טובה ‎ואבן ‎מ׳ ‎in ‎setting ‎pearls ‎and ‎a ‎precious ‎stone ‎(for ‎an ‎ornament), ‎which ‎is ‎made ‎the ‎base ‎(subordinate) ‎to ‎the ‎other?-Gen. ‎R. ‎s. ‎31 ‎(expl. ‎צהר, ‎Gen. ‎VI, ‎16) ‎מרגלית ‎a ‎polished ‎gem; ‎Y. ‎Pes. ‎I, ‎27b ‎top; ‎Pirke ‎d'R. ‎El. ‎ch. ‎XXIII ‎וכ ‎תלויה ‎מ׳אחת ‎one ‎jewel ‎was ‎suspended ‎in ‎the ‎Ark ‎which ‎lighted ‎up ‎&c.; ‎Snh. ‎108b. ‎--- ‎Y. ‎Shek. ‎II, ‎beg. ‎46c ‎מ׳ ‎אותן ‎ויעשו ‎why ‎not ‎let ‎them ‎ex- ‎change ‎the ‎coins ‎(to ‎be ‎taken ‎to ‎Jerusalem) ‎for ‎a ‎jew- ‎el ‎. ‎. ‎. ‎המ׳ ‎תזול ‎שמא ‎the ‎jewel ‎may ‎fall ‎in ‎price. ‎Yoma. ‎75a ‎כמ׳ ‎לבן ‎white ‎as ‎a ‎pearl; ‎a. ‎fr.

‎, ‎, ‎ ‎ch. ‎same. ‎Targ. ‎Y. ‎Es. ‎XxVfIi, ‎10; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Y. ‎Dem. ‎I, ‎22a ‎top ‎דמלכא ‎מן ‎מרגלי ‎a ‎jewel ‎out ‎of ‎the ‎crown ‎of ‎the ‎King. ‎Esth. ‎R. ‎to ‎I, ‎6, ‎v. ‎דורא ‎II. ‎Y. ‎Keth. ‎XII, ‎35b; ‎Y. ‎Kil. ‎IX, ‎32c ‎bot. ‎אנא ‎וכ׳ ‎מרגליתי ‎מובד ‎I ‎am ‎to ‎give ‎up ‎my ‎pearl ‎(soul) ‎in ‎an ‎unclean ‎land; ‎a. ‎fr. ‎- ‎Lam. ‎R. ‎to ‎I, ‎9 ‎מ׳ ‎דא ‎this ‎precious ‎idea ‎(cmp. ‎חומר ‎II);a. ‎e. ‎-- ‎Pl. ‎מרגלייתא, ‎מרגליין. ‎Targ. ‎Y. ‎Ex. ‎XXVIII, ‎9; ‎11. ‎Targ. ‎Is. ‎LIV, ‎12 ‎מרגלין ‎(prob. ‎to ‎be ‎read ‎גלין.. ‎. ‎Targ. ‎Ez. ‎XXVII, ‎16 ‎ed. ‎Lag. ‎(ed. ‎Vil. ‎לין ‎ו׳); ‎a. ‎fr.

‎ ‎f. ‎pl. ‎ch. ‎=h. ‎מרגלות, ‎(the ‎bolster ‎at) ‎the ‎bot- ‎tomm ‎of ‎the ‎bed. ‎Y. ‎Maas. ‎Sh. ‎IV, ‎end, ‎55a, ‎v. ‎מקניתא.

‎ ‎m. ‎pl. ‎ ‎whips, ‎scourges. ‎Targ. ‎IKings ‎XII, ‎11; ‎14; ‎Targ. ‎II ‎Chr. ‎X, ‎11; ‎14.

‎ ‎f. ‎(v. ‎מרגליתא) ‎pearl ‎or ‎jewel. ‎B. ‎Bath. ‎146a ‎וכ׳ ‎כ׳ ‎ליה ‎שחקו ‎they ‎ground ‎for ‎him ‎a ‎pearl ‎worth ‎&c. ‎Kidd. ‎26b ‎וכ׳ ‎מ׳ ‎בה ‎תלה ‎he ‎set ‎in ‎it ‎(the ‎needle) ‎a ‎pearl ‎(or ‎a ‎precious ‎stone) ‎worth ‎&c. ‎Ib. ‎18a ‎בידיה ‎מ׳ ‎נקיט ‎he ‎possessed ‎a ‎pearl ‎(a ‎precious ‎slave). ‎Ber. ‎33b ‎מ׳ ‎לן ‎תקינו ‎they ‎composed ‎for ‎us ‎a ‎precious ‎prayer. ‎Yeb. ‎94a ‎הרה ‎מ׳ ‎ביה ‎למדרש ‎ליה ‎R. ‎E. ‎had ‎an ‎opportunity ‎for ‎a ‎most ‎precious ‎interpretation, ‎opp. ‎חספא. ‎Ib. ‎92b, ‎a. ‎e., ‎v. ‎דלי; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Pl. ‎מרגנייתא. ‎R. ‎Hash. ‎23a ‎מ׳ ‎מסקן ‎they ‎bring ‎up ‎pearls ‎(from ‎the ‎bottom ‎of ‎the ‎sea).

‎ ‎f. ‎pl. ‎(רגש) ‎noises. ‎Lam. ‎R. ‎introd. ‎(R. ‎Joh. ‎1) ‎וכ׳ ‎מ׳ ‎צרות.. ‎הזה ‎הלשון ‎this ‎expression ‎(תשאות, ‎Is. ‎XXII, ‎2) ‎serves ‎for ‎three ‎meanings; ‎distress, ‎noises ‎and ‎darkness; ‎Yalk. ‎Is. ‎289 ‎מתרגשות ‎(corr. ‎acc.). ‎-[Num. ‎R. ‎s. ‎14 ‎מרגשות ‎some ‎ed., ‎v. ‎מורגשה.]

‎ ‎(b. ‎h.; ‎denom. ‎of ‎מרד; ‎cmp. ‎מעל ‎a. ‎מעל) ‎1) ‎to ‎rebel, ‎refuse ‎obedience; ‎to ‎protest. ‎Keth. ‎V, ‎7 ‎על ‎המורדת ‎בעלה ‎she ‎who ‎rebels ‎against ‎her ‎husband ‎(refusing ‎marital ‎duties; ‎oth. ‎opin. ‎refusing ‎to ‎work). ‎Ib. ‎אשתו ‎על ‎המורד ‎a ‎husband ‎refusing ‎marital ‎duties ‎(oth. ‎opin. ‎refusing ‎to ‎give ‎her ‎work ‎and ‎support); ‎ib. ‎63b. ‎Snh. ‎49a, ‎a. ‎fr. ‎מורד ‎במלכות ‎rebel. ‎-- ‎Meg. ‎13a ‎מרגלים ‎בעצת ‎מ׳ ‎he ‎(Caleb) ‎pro- ‎tested ‎against ‎the ‎counsel ‎of ‎the ‎spies. ‎Ib. ‎בגילולי ‎מרדה ‎וכ׳ ‎she ‎refused ‎homage ‎to ‎the ‎idols ‎of ‎her ‎father's ‎house; ‎a. ‎fr. ‎- ‎[Y. ‎Maas. ‎Sh. ‎I, ‎52d ‎top ‎שמרד ‎מטבע, ‎read; ‎מרד ‎של ‎or ‎מרוד, ‎q. ‎v.]- ‎2) ‎to ‎incite ‎to ‎rebellion. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎23, ‎v. ‎infra. ‎Hif. ‎המריד ‎to ‎make ‎rebellious, ‎to ‎incite. ‎Y. ‎Keth. ‎V, ‎30b ‎bot. ‎עליו ‎המרדחה ‎התורה ‎the ‎Law ‎requires ‎her ‎to ‎be ‎rebellious ‎against ‎him ‎(to ‎refuse ‎sexual ‎connection). ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎26 ‎עלי ‎המרידן ‎זה ‎this ‎man ‎(Nimrod) ‎made ‎them ‎rebel ‎against ‎me; ‎ib. ‎s. ‎23 ‎עלי ‎המורדן ‎זה ‎(Rashf'; ‎המרידן).

‎ ‎(v. ‎preced., ‎cmp. ‎ירד) ‎to ‎run, ‎discharge ‎matter; ‎to ‎be ‎sore, ‎infammed. ‎Ab. ‎Zar. ‎28b; ‎Y. ‎ib. ‎II, ‎40d ‎top ‎עין ‎ששמרדה ‎an ‎infamed ‎eye ‎(comment..; ‎which ‎rebels', ‎i. ‎e. ‎threatens ‎to ‎burst ‎out ‎of ‎its ‎socket). ‎-- ‎Sifra ‎Thazr., ‎Neg, ‎Par. ‎3, ‎ch. ‎IV ‎המורדת ‎ומכוה ‎המורד ‎שהין ‎a ‎running ‎(open) ‎wound ‎from ‎contusion ‎or ‎from ‎a ‎burn; ‎Neg. ‎VI, ‎8; ‎VIII, ‎5 ‎המורדין ‎והקדח ‎המכוה ‎השחין(notוהמורדין) ‎running ‎wounds ‎from ‎contusion, ‎burn ‎or ‎inflammation; ‎Tosef. ‎ib. ‎III, ‎10 ‎והמירין ‎והקרח ‎והמכוה ‎השחין ‎ed. ‎Zuck. ‎(Var. ‎והמידק, ‎corr. ‎acc.; ‎v. ‎R. ‎S. ‎to ‎Neg. ‎l. ‎c.; ‎R. ‎S. ‎to ‎Neg. ‎VI, ‎8 ‎quotes ‎a. ‎Var. ‎מורר׳, ‎v. ‎R. ‎S. ‎to ‎Par. ‎IX, ‎2; ‎v. ‎מוריר). ‎Sifra ‎l. ‎c., ‎Par. ‎4, ‎ch. ‎VII ‎מורדת; ‎Y. ‎Pes. ‎VII, ‎34a ‎bot. ‎מגרדת ‎(corr. ‎acc.); ‎a. ‎fr.

‎, ‎ ‎ch. ‎1) ‎=h. ‎מרד ‎I, ‎to ‎rebel, ‎run ‎away. ‎Targ. ‎I ‎0ings ‎XV, ‎27 ‎(h. ‎text ‎קששר). ‎Targ. ‎II ‎Kings ‎IX, ‎14 ‎(ed. ‎wwil. ‎מריד; ‎h. ‎text ‎קשר ‎Hithpa.). ‎Targ. ‎Jer. ‎VIII, ‎5 ‎לממרד ‎מן ‎ed. ‎Lag. ‎(ed. ‎למרד) ‎to ‎run ‎away ‎from ‎(desert); ‎a. ‎fr. ‎- ‎Ber. ‎44a ‎דמריד ‎עד ‎until ‎he ‎ran ‎away ‎(bewildered). ‎-2) ‎cmp. ‎מרד ‎II ‎a. ‎דדה) ‎to ‎rule. ‎Targ. ‎Lam. ‎I, ‎7. ‎thpe. ‎אימריד ‎to ‎become ‎rebellious, ‎run ‎aacay. ‎Keth. ‎63b ‎אימרידא ‎Rashi ‎(ed. ‎אימרדה, ‎Alf. ‎אימרדא) ‎ran ‎away ‎(from ‎her ‎husband). ‎B. ‎Mets. ‎84b ‎וכ׳ ‎אזלה ‎אימרדה ‎(Ms. ‎M. ‎אאימרי׳, ‎v. ‎מרי) ‎she ‎ran ‎away ‎and ‎went ‎to ‎her ‎paternal ‎home.

‎ ‎m. ‎(b. ‎h.; ‎denom. ‎of ‎ירד) ‎[running ‎away, ‎run- ‎ning ‎agaiinst, ‎cmp. ‎מעל,] ‎desertion, ‎rebellion. ‎Pes. ‎55b ‎אחר ‎למרדע ‎שלשה ‎after ‎three ‎days ‎since ‎her ‎(the ‎bird's) ‎desert- ‎ing ‎the ‎eggs; ‎ib. ‎למורדה. ‎Midr. ‎Till. ‎to ‎Ps. ‎X ‎המ ‎בשביל ‎וכ׳ ‎אני ‎שמרדתי ‎Ibeg ‎for ‎amnesty ‎for ‎the ‎rebellion ‎which ‎I ‎made. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎23; ‎s. ‎26 ‎(ref. ‎to ‎הוחל, ‎החל, ‎Gen. ‎IV, ‎26; ‎VI, ‎1; ‎X, ‎8) ‎מ ‎לשון ‎it ‎means ‎desertion ‎from ‎the ‎Lord ‎(cmp. ‎חלל, ‎חוין); ‎a. ‎fr. ‎- ‎מ׳ ‎איגרת ‎a ‎document ‎stating ‎a ‎wife's, ‎or ‎a ‎husband's, ‎refusal ‎of ‎duties, ‎v. ‎מרד ‎I. ‎Keth. ‎64a; ‎Y. ‎ib. ‎V, ‎30b ‎bot.; ‎Y. ‎Kidd. ‎I, ‎59a ‎bot.; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Pl. ‎מרדים ‎rebellious ‎acts, ‎contrad. ‎to ‎sins ‎of ‎passion ‎(זדונות). ‎Tosef. ‎Yoma ‎II, ‎1; ‎Yoma ‎36b; ‎Y. ‎ib. ‎III, ‎40d ‎bot., ‎v. ‎פשע.

‎ ‎m. ‎(v. ‎preced.; ‎cmp. ‎רדות ‎I ‎a. ‎רדה) ‎[bringing