Page:A Dictionary of the Targumim, the Talmud Babli and Yerushalmi, and the Midrashic Literature, Volume 2 (1903).djvu/1006

 ‎clauses, ‎the ‎second ‎is ‎legally ‎recognized; ‎Tem. ‎26a, ‎a. ‎e. ‎ראשון ‎לשון ‎תפוס ‎the ‎first ‎clause ‎(of ‎a ‎vow) ‎is ‎legally ‎recognized. ‎Yeb. ‎10b, ‎a. ‎fr. ‎וכ׳ ‎תופסין ‎קידושין ‎אין, ‎v. ‎קידוש. ‎Y. ‎Iem. ‎VI, ‎25b ‎וכ׳ ‎הדין ‎מדת ‎חפשה ‎justice ‎takes ‎hold ‎on ‎him ‎&c., ‎i. ‎e. ‎the ‎full ‎rigor ‎of ‎the ‎law ‎is ‎applied ‎against ‎him ‎&c. ‎Num. ‎R. ‎s. ‎11 ‎(ref. ‎to ‎Prov. ‎III, ‎34) ‎הנוירים ‎אאלו ‎וכ׳ ‎בעצמן ‎ענוה ‎שהופשים ‎that ‎means ‎the ‎Nazarites ‎who ‎choose ‎humility ‎for ‎themselves, ‎who ‎abstain ‎from ‎wine ‎&c. ‎Ib. ‎10a ‎ותפשם ‎and ‎arrested ‎them, ‎v. ‎לופר. ‎Snh. ‎64a ‎מפני ‎מולד ‎לשון ‎תורה ‎תפסה ‎מה ‎why ‎does ‎the ‎Biblical ‎text ‎choose ‎the ‎word ‎Molekh ‎(in ‎place ‎of ‎idol ‎in ‎general) ‎Y. ‎Ber. ‎VII, ‎11a ‎op, ‎a. ‎e. ‎אותו ‎תופסין ‎seize ‎him, ‎take ‎him ‎to ‎task, ‎v. ‎נקדן. ‎Ab. ‎Zar. ‎64a ‎וכ׳ ‎דמיה ‎תופפסת ‎מי ‎. ‎. ‎. ‎דמי ‎how ‎about ‎money ‎which ‎was ‎realized ‎by ‎the ‎sale ‎of ‎an ‎idol, ‎in ‎the ‎hands ‎of ‎a ‎gentile ‎does ‎the ‎idol ‎hold ‎its ‎equivalent ‎in ‎gentile ‎hands ‎or ‎not?, ‎i. ‎e. ‎does ‎the ‎money ‎in ‎gentile ‎hands ‎retain ‎its ‎character ‎as ‎compensation ‎for ‎an ‎idol, ‎and ‎is ‎it ‎thus ‎forbidden ‎to ‎a ‎Jew? ‎Ex. ‎R. ‎s. ‎15 ‎0 ‎שלמה ‎היה ‎וכ׳ ‎פיו ‎תופס ‎Solomon ‎controlled ‎his ‎mouth, ‎in ‎order ‎not ‎to ‎speak ‎before ‎&c. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎12 ‎הלשון ‎את ‎תופסין ‎. ‎. ‎על ‎וכ׳ ‎תופם ‎אינו ‎וזה ‎all ‎other ‎letters ‎catch ‎the ‎tongue ‎(require ‎an ‎effort ‎of ‎the ‎organs ‎of ‎speech), ‎but ‎this ‎(the ‎He) ‎does ‎not ‎catch ‎&c. ‎(is ‎merely ‎a ‎breathing ‎sound). ‎-- ‎Part. ‎pass. ‎תפוס, ‎תפוש; ‎f ‎תפוסה, ‎תפושה ‎&c. ‎a) ‎(cmp. ‎אחוז ‎s. ‎v. ‎אז) ‎holding. ‎Y. ‎Taan. ‎l. ‎c. ‎בטפחיים ‎ת׳ ‎משה ‎היה ‎Moses ‎was ‎holding ‎two ‎handbreadths ‎(of ‎the ‎tablets). ‎Ex. ‎R. ‎s. ‎46, ‎beg. ‎וכ׳ ‎בלוחית ‎ת׳ ‎היה ‎he ‎held ‎the ‎tablets, ‎and ‎would ‎not ‎believe ‎that ‎srael ‎had ‎sinned. ‎Sifra ‎B'huck. ‎Par. ‎2, ‎ch..VIII ‎וכ׳ ‎מעשה ‎תפוסי ‎holding ‎to ‎the ‎deeds ‎of ‎their ‎fathers, ‎generation ‎after ‎generation; ‎a. ‎e. ‎- ‎b) ‎seifed, ‎captured. ‎Mekh. ‎Mishp., ‎s. ‎17 ‎תפוסה ‎the ‎outraged ‎woman, ‎oppp. ‎מפותה ‎the ‎seduced. ‎Niff. ‎נתפס, ‎נתפש ‎to ‎be ‎seieed, ‎arrested; ‎to ‎have ‎one's ‎property ‎seiged; ‎to ‎be ‎made ‎responsible. ‎Ex. ‎R. ‎s. ‎15 ‎t ‎בן ‎וכ׳ ‎בעל ‎ידי ‎על ‎ש׳ ‎בית ‎a ‎domestic ‎servant ‎who ‎was ‎seized ‎for ‎his ‎employer's ‎debt. ‎Tosef. ‎Hull. ‎II, ‎24 ‎מינות ‎עוד ‎׳, ‎v. ‎מינות. ‎Ib. ‎וכ׳ ‎על ‎ונתפסתי ‎and ‎therefore ‎I ‎was ‎arrested ‎on ‎the ‎suspicion ‎of ‎heresy. ‎Ab. ‎Zar. ‎17b ‎וכ׳ ‎אלעזר ‎ר׳ ‎כשנתפסו ‎when ‎R. ‎El. ‎a. ‎R. ‎H. ‎b. ‎T. ‎were ‎arrested ‎(by ‎Roman ‎of- ‎ficials, ‎for ‎rebellious ‎conduct). ‎Ib. ‎וכ׳ ‎על ‎שנתפסת ‎אשריך ‎happy ‎art ‎thou, ‎for ‎thou ‎hast ‎been ‎arrested ‎on ‎one ‎charge ‎only, ‎and ‎woe ‎me ‎that ‎Ihave ‎beeg ‎arrested ‎on ‎fve ‎charggeS. ‎B. ‎Bath. ‎16b ‎צערו ‎על ‎נ׳ ‎אדם ‎אין ‎Ms. ‎M. ‎(ed. ‎בשעת) ‎no ‎man ‎is ‎taken ‎to ‎account ‎for ‎what ‎he ‎speaks ‎in ‎his ‎distress. ‎Sabb. ‎33b ‎הדור ‎על ‎נתפסים ‎are ‎seized ‎for ‎the ‎debt ‎(die ‎for ‎the ‎sins) ‎of ‎their ‎generation. ‎Y. ‎Keth. ‎XIII, ‎35d ‎הנ׳ ‎כל ‎לו ‎ליתן ‎חייב ‎חבירו ‎על ‎in ‎every ‎case ‎if ‎one's ‎property ‎was ‎seized ‎for ‎a ‎neighbor's ‎debt, ‎the ‎latter ‎has ‎to ‎reimburse ‎him; ‎ib. ‎וכ׳ ‎׳ ‎לך ‎אין ‎in ‎no ‎case ‎must ‎he ‎reimburse ‎him, ‎except ‎in ‎the ‎case ‎of ‎annona ‎and ‎head-tax; ‎Y. ‎B. ‎Kam. ‎X, ‎end, ‎7c; ‎Y. ‎Ned. ‎IV, ‎beg. ‎38c. ‎Deut. ‎R. ‎s. ‎2, ‎beg. ‎(prov.) ‎דבורך ‎מקום ‎תתפס ‎שלא ‎זהיר ‎הוי ‎take ‎care ‎that ‎thou ‎be ‎not ‎caught ‎on ‎the ‎spot ‎where ‎thou ‎speakest ‎(held ‎to ‎thy ‎word); ‎a. ‎fr. ‎Hiff. ‎התפיס ‎to ‎cause ‎to ‎be ‎seieed, ‎cause ‎to ‎take ‎hold. ‎Y. ‎Succ. ‎IV, ‎54d ‎top ‎וכ׳ ‎לשון ‎התורה ‎שהתפיסך ‎ראה ‎behold, ‎the ‎Law ‎has ‎made ‎thee ‎use ‎the ‎expression ‎of ‎endear- ‎ment ‎&c. ‎Tem. ‎2a ‎בתמורה ‎מיסין ‎הכל ‎all ‎persons ‎can ‎cause ‎the ‎seizure ‎of ‎the ‎substitute ‎together ‎with ‎the ‎original ‎by ‎exchanging ‎a ‎consecrated ‎animal ‎(v. ‎תמורה). ‎Ib. ‎9a ‎שלו ‎שאינו ‎בדבר ‎מתפיס ‎מי ‎can ‎one ‎cause ‎the ‎seiaure ‎of ‎a ‎thing ‎which ‎is ‎not ‎hls; ‎a. ‎e. ‎- ‎[Ned. ‎11b, ‎sq. ‎מתפיס, ‎v. ‎next ‎w.] ‎Pi. ‎תפס, ‎תפש ‎(v. ‎טפס) ‎to ‎climb, ‎rise. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎66, ‎end ‎(ref. ‎to ‎Prov. ‎XXX, ‎28) ‎בזכות ‎מתפשת ‎השממית ‎זכות ‎באיזה ‎וכ׳ ‎for ‎what ‎merit ‎does ‎tthe ‎spider ‎(Esau-Rome) ‎climb ‎(rise ‎to ‎power) ‎For ‎the ‎merit ‎of ‎those ‎hands ‎(with ‎which ‎Esau ‎nursed ‎his ‎father, ‎by ‎ref. ‎to ‎Gen. ‎XXVII, ‎31); ‎Yalk. ‎ib. ‎115; ‎Yalk. ‎Prov. ‎963 ‎תתפש. ‎Pirelתרפס, ‎Hithparelהתרפס ‎same. ‎Y. ‎Erub. ‎V, ‎22a ‎top ‎ויורד ‎מתרפס ‎ועולה ‎מיתרפם ‎כי ‎אותו ‎רואה, ‎(v. ‎טפס) ‎you ‎look ‎upon ‎it ‎(measure ‎the ‎distance ‎for ‎Sabbath ‎purposes) ‎as ‎if ‎one ‎would ‎climb ‎up ‎and ‎climb ‎down ‎(the ‎wady).

‎, ‎ ‎ch. ‎same, ‎to ‎seize, ‎catch. ‎Targ. ‎Ps. ‎X, ‎9. ‎Targ. ‎II ‎Esth. ‎III, ‎8; ‎a. ‎e. ‎- ‎Keth. ‎84b ‎פרה ‎תפוס ‎. ‎. ‎. ‎קריביה ‎וכ׳ ‎relatives ‎of ‎R. ‎J. ‎seized ‎a ‎cow ‎that ‎belonged ‎to ‎heirs, ‎out ‎of ‎an ‎alley; ‎תפסתוה ‎שפיר ‎you ‎have ‎seized ‎her ‎legally; ‎ib. ‎תפסיתוה. ‎Ib. ‎מיניה ‎תורא ‎דתפסי ‎. ‎. ‎. ‎ההוא ‎there ‎was ‎a. ‎cowherd ‎for ‎heirs ‎(minors) ‎from ‎whom ‎they ‎(creditors) ‎seized ‎an ‎ox; ‎ליה ‎חפיסנא ‎מחיים ‎I ‎took ‎it ‎when ‎the ‎father ‎was ‎yet ‎living; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Part. ‎pass. ‎חפיס ‎holding. ‎B. ‎Mets. ‎102b ‎דת׳ ‎משום ‎because ‎he ‎is ‎in ‎possession; ‎נמי ‎הכא ‎ת׳ ‎קא ‎here, ‎ttoo, ‎he ‎is ‎in ‎possession; ‎a. ‎e.

‎Af. ‎אתפיס ‎to ‎cause ‎to ‎seize, ‎to ‎deposit ‎with ‎(as ‎security). ‎B. ‎Bath. ‎174a ‎אתפסיה ‎(not ‎אתפסוה); ‎ibb ‎דאתפסיה ‎(not ‎דאתפסה); ‎Keth. ‎107a ‎צררי ‎דאתפפסה, ‎v. ‎צררא ‎I. ‎tthpa. ‎איתפס, ‎איתפ; ‎thpe. ‎אתפיס, ‎אתפי ‎1) ‎to ‎be ‎seieed, ‎arrested. ‎Targ. ‎Koh. ‎XI, ‎4 ‎(ed. ‎Vien. ‎מתפס). ‎-- ‎Tem. ‎26b ‎הוא ‎דאיתפוסי ‎לישנא ‎דתחת ‎למימרא ‎shall ‎we ‎say ‎that ‎tahath ‎has ‎the ‎meaning ‎of ‎being ‎arrested, ‎i ‎e. ‎if ‎you ‎say, ‎this ‎animal ‎shall ‎be ‎tohath ‎(in ‎the ‎place ‎of) ‎that ‎animal, ‎it ‎becomes ‎consecrated ‎according ‎to ‎the ‎law ‎of ‎exchange ‎(תמורה)? ‎Ib. ‎ולישנא ‎דאתפוסי ‎לישנא ‎. ‎. ‎. ‎תחת ‎דאחולי ‎tohath ‎appears ‎in ‎the ‎sense ‎of ‎being ‎arrested ‎and ‎in ‎the ‎sense ‎of ‎redeeming; ‎וכ׳ ‎דכתיב ‎דאיתפיסי ‎לישנא ‎in ‎the ‎sense ‎of ‎being ‎arrested, ‎as ‎we ‎read ‎(Lev. ‎XIII, ‎23) ‎&c. ‎Ib. ‎27a; ‎a. ‎e. ‎-- ‎2) ‎to ‎be ‎deposited. ‎Keth. ‎107b ‎מתפיס ‎לא, ‎v. ‎צררא ‎I. ‎- ‎3) ‎to ‎hold ‎one's ‎self, ‎cling ‎to. ‎Ned. ‎11b ‎בהיתירא ‎מתפיס ‎קא ‎he ‎clings ‎to ‎the ‎idea ‎of ‎permission, ‎i. ‎e. ‎by ‎saying, ‎this ‎thing ‎be ‎unto ‎me ‎like ‎flesh ‎of ‎a ‎peace- ‎offering ‎after ‎the ‎blood ‎has ‎been ‎sprinkled', ‎he ‎proves ‎that ‎he ‎means ‎tto ‎emphasize ‎the ‎permission ‎to ‎enjoy ‎the ‎thing; ‎ות׳ ‎מתפיס ‎קא ‎בעיקרו ‎. ‎. ‎. ‎כגון ‎אלא ‎but ‎in ‎a ‎case ‎like ‎this, ‎when ‎he ‎puts ‎down ‎flesh ‎of ‎a ‎peace-offering, ‎and ‎places ‎some ‎permitted ‎food ‎beside ‎it, ‎and ‎says, ‎'this ‎be ‎like ‎this'; ‎does ‎he ‎mean ‎to ‎refer ‎to ‎the ‎original ‎con- ‎dition ‎of ‎the ‎peace-offering ‎&c. ‎(v. ‎צננא). ‎Ib. ‎12a ‎בקרבן ‎תפים ‎קא ‎he ‎refers ‎to ‎the ‎sacred ‎character ‎of ‎a ‎sacrifice; ‎האסור ‎בדבר ‎כמתפים ‎as ‎if ‎referring ‎to ‎something ‎ritually ‎forbidden ‎(not ‎tto ‎something ‎made ‎forbidden ‎by ‎con- ‎secration ‎or ‎vow). ‎Ib. ‎מתפיס ‎קא ‎בעיקר ‎he ‎refers ‎to ‎the ‎original ‎day ‎(of ‎his ‎father's ‎death). ‎Naz. ‎22b, ‎v. ‎צננא. ‎Ib. ‎21a ‎מתפיס ‎בחבריה ‎חד ‎(in ‎saying, ‎and ‎I') ‎each ‎refers ‎to ‎him ‎that ‎spoke ‎immediately ‎before ‎him; ‎מיתפסי ‎בקמא ‎they ‎all ‎refer ‎to ‎the ‎first ‎person; ‎a. ‎e.

‎ ‎(sec. ‎r. ‎of ‎פיס) ‎to ‎break; ‎to ‎desecrate. ‎Targ.