Page:A Dictionary of the Targumim, the Talmud Babli and Yerushalmi, and the Midrashic Literature, Volume 1 (1903).djvu/86

 ‎, ‎ ‎(b. ‎h.) ‎pr. ‎n. ‎m. ‎Elioenai, ‎a ‎highpriest. ‎Par. ‎III, ‎5.

‎ ‎m. ‎(לוי, ‎v. ‎אליה) ‎thumb, ‎great ‎toe. ‎Pl. ‎אליונים. ‎Pesik. ‎R. ‎s. ‎31 ‎ידיהם ‎אליוני ‎their ‎thumbs; ‎Midr. ‎Till. ‎to ‎Ps. ‎CXXXVII. ‎4; ‎Yalk. ‎a. ‎l.

‎, ‎, ‎ ‎ch. ‎same. ‎Targ. ‎Ex. ‎XXIX, ‎20; ‎a. ‎e. ‎- ‎Git. ‎69a ‎דאלייונא ‎טופרא ‎(Rashi ‎אליינא, ‎corr. ‎acc.) ‎the ‎nail ‎of ‎the ‎thumb. ‎-- ‎Pl. ‎אליוניא. ‎Targ. ‎Ps. ‎CXXXVII, ‎4 ‎בככיהון ‎אליוניהון ‎לואי ‎קטעו ‎(missing ‎in ‎some ‎ed.) ‎the ‎Levites ‎cut ‎their ‎thumbs ‎off ‎with ‎their ‎teeth;, ‎v. ‎quot. ‎in ‎preced.

‎, ‎v. ‎אליסטון.

‎, ‎v. ‎אליהו׳.

‎, ‎v. ‎אילי׳.

‎ ‎f. ‎(אלי ‎II) ‎wail, ‎eulogy. ‎Targ. ‎Job ‎III, ‎7; ‎v. ‎איניותא.

‎ ‎pr. ‎n. ‎pl. ‎ ‎Eleu- ‎theropolis ‎(Freetown), ‎an ‎Idumean ‎town ‎corresponding ‎o ‎Hori ‎(Gen. ‎XIV, ‎6). ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎42 ‎(ed. ‎corrup. ‎מטרופ׳) ‎read ‎with ‎Ar. ‎שבררו ‎א׳ ‎אותה ‎קורא ‎ולמה ‎א׳ ‎החורי ‎ואת ‎לחירות ‎להן ‎ויצאו ‎אותה ‎. ‎. ‎. ‎they ‎selected ‎it ‎for ‎their ‎residence ‎and ‎made ‎themselves ‎independent.

‎ ‎pr. ‎n. ‎Allihrok, ‎name ‎of ‎an ‎Egyptian ‎eparchy ‎or ‎nomos, ‎prob. ‎Heracleotes. ‎Targ. ‎Y. ‎Gen. ‎X, ‎6; ‎I ‎Chr. ‎I, ‎8 ‎(h. ‎text ‎פוט), ‎ed. ‎Rahm. ‎אלייחרק ‎(Var. ‎אליחרק). ‎אליטא, ‎v. ‎וחליטאit..

‎, ‎v. ‎איליא.

‎, ‎v. ‎אליסטון.

‎, ‎ ‎f. ‎(אלי ‎II) ‎female ‎wailer. ‎Kel. ‎XVI, ‎א׳ ‎של ‎רביעיא ‎the ‎wailer's ‎musical ‎instrument. ‎Ib. ‎XV, ‎6. ‎- ‎Ch. ‎אליתא ‎q. ‎v.

‎ ‎m. ‎(אלל ‎to ‎roll, ‎sec. ‎r. ‎of ‎אול; ‎cmp. ‎חול ‎a. ‎גלולים) ‎1) ‎(cacophem.)idol. ‎Ab. ‎Zar. ‎IV, ‎3 ‎(Talm. ‎ed. ‎ע״ז); ‎a. ‎e. ‎-- ‎Pl. ‎אלילים. ‎א׳ ‎עבודת ‎(abbr. ‎ע״א) ‎idolatry; ‎also ‎idol ‎(cmp. ‎יראה). ‎Snh. ‎97b. ‎Yoma ‎9b; ‎a ‎fr. ‎-- ‎2) ‎offal ‎of ‎meat, ‎v. ‎אלל.

‎ ‎ch. ‎same. ‎- ‎Pl. ‎אליליא. ‎Targ. ‎Y. ‎Lev. ‎I, ‎2.

‎ ‎(=יליל) ‎to ‎lament. ‎Targ. ‎Is. ‎XV, ‎4 ‎(XIV, ‎31); ‎Joel ‎I ‎ih.

‎ ‎Pa. ‎of ‎אלל.

‎ ‎m. ‎(v. ‎preced.) ‎spy. ‎- ‎Pl. ‎אלילי. ‎Targ. ‎Gen. ‎XLII, ‎9; ‎a. ‎e. ‎(ed. ‎Berl. ‎אלי׳).

‎, ‎1) ‎ ‎ ‎pr. ‎n. ‎pl. ‎Beth-Elim, ‎near ‎Mount ‎Tabor. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎99 ‎beg. ‎Mekh. ‎Yithro ‎s. ‎5 ‎(אלהים). ‎- ‎) ‎אלים ‎pl. ‎of ‎איל ‎q. ‎v.

‎, ‎v. ‎אלם.

‎, ‎ ‎m., ‎אלימא ‎f. ‎(אלם) ‎strong, ‎in- ‎fluential; ‎violent. ‎Targ. ‎Y. ‎Gen. ‎XXV, ‎23; ‎a. ‎e. ‎-- ‎Git. ‎60b, ‎a. ‎fr. ‎גבר ‎דא׳ ‎כל ‎whoever ‎is ‎in ‎power ‎wins ‎(right ‎of ‎possession ‎in ‎cases ‎in ‎which ‎the ‎judge ‎is ‎unable ‎to ‎de- ‎cide). ‎Hull. ‎39b ‎אלמא ‎איניש ‎a ‎powerful ‎man ‎(defying ‎the ‎law). ‎-- ‎Keth. ‎14a ‎בריא ‎ליה ‎א׳ ‎to ‎him ‎the ‎positive ‎assertion ‎is ‎the ‎stronger ‎argument. ‎-- ‎Pl. ‎אלימי ‎Hull. ‎76a ‎thick ‎(sinews). ‎Kid. ‎59a ‎דא׳ ‎באגא ‎a ‎village ‎community ‎of ‎violent ‎men. ‎-- ‎Fem. ‎Kidd. ‎44b ‎אביה ‎כיד ‎א׳ ‎מי ‎is ‎she ‎as ‎strong, ‎has ‎she ‎the ‎same ‎authority ‎as ‎her ‎father ‎has? ‎B. ‎Mets. ‎34a ‎ממתניתן ‎א׳ ‎מי ‎is ‎(the ‎Boraitha) ‎stron- ‎ger ‎(less ‎pliable) ‎than ‎our ‎Mishnah ‎-- ‎Hull. ‎48b ‎אלימתא ‎the ‎strong, ‎thick ‎(pin). ‎-- ‎Pl. ‎אלימתא. ‎Yeb. ‎43a ‎א׳ ‎strong, ‎thick ‎combs.

‎, ‎v. ‎preced.

‎, ‎ ‎1) ‎(=אין ‎if; ‎לא=לי ‎not; ‎מא ‎quidem, ‎somehow) ‎unless, ‎but ‎for ‎(followed ‎by ‎שר; ‎cmp. ‎אלמלא ‎1). ‎Num. ‎R. ‎s. ‎18, ‎end ‎וכ׳ ‎שמעמ׳ ‎. ‎. ‎. ‎. ‎. ‎מי ‎אי׳ ‎but ‎for ‎the ‎sticky ‎substance ‎in ‎the ‎nose ‎intercepting ‎the ‎evil ‎smell. ‎-- ‎2) ‎(=אילוימא ‎if ‎somehow) ‎if ‎(ruling ‎the ‎verbo ‎without ‎mediation ‎of ‎a ‎relative; ‎cmp. ‎אלמלא ‎2). ‎Ib. ‎א׳ ‎וכ׳ ‎תופשת ‎if ‎(the ‎harsh ‎ringing ‎sound) ‎should ‎take ‎a. ‎permanent ‎hold ‎of ‎his ‎ear, ‎it ‎would ‎be ‎bound ‎up ‎(with ‎his ‎body, ‎sub. ‎בלבו ‎as ‎in ‎Tanh. ‎Hukkath ‎1, ‎where ‎our ‎w. ‎is ‎substituted ‎by ‎אלמלא). ‎-- ‎3) ‎v. ‎אילימא.

‎, ‎ ‎(אלימא) ‎m. ‎1) ‎mute, ‎v. ‎אלמא. ‎Targ. ‎Y. ‎Ex. ‎IV, ‎11. ‎-- ‎a2) ‎thick, ‎v. ‎אלים. ‎Hull. ‎76b.

‎, ‎ ‎f. ‎(אלם ‎1) ‎strength, ‎force. ‎Targ. ‎Job ‎XXX, ‎21. ‎Targ. ‎Y. ‎Ex. ‎XXV, ‎2. ‎Cmp. ‎אולמא.

‎ ‎m. ‎(אלם ‎3) ‎mute. ‎Targ. ‎Ps. ‎XXXVIII, ‎14 ‎Ms. ‎(ed. ‎אילמנא).

‎, ‎v. ‎אלים.

‎, ‎, ‎v. ‎אלונטית.

‎, ‎ ‎(איליס) ‎m., ‎only ‎in ‎pl. ‎אליסים. ‎אליסין ‎&c. ‎(אלס, ‎cmp. ‎אלן ‎in ‎Hebr. ‎Dict. ‎a. ‎רסס, ‎רצן) ‎ruins, ‎debris. ‎Lev. ‎R. ‎s. ‎19 ‎(referring ‎to ‎Amos ‎VI, ‎11) ‎אל׳ ‎מיניה ‎אית ‎רסיסה ‎הדין ‎(read ‎רסיסא) ‎of ‎what ‎is ‎dem- ‎olished ‎by ‎making ‎breaches, ‎there ‎remain ‎ruins, ‎וחדין ‎אי׳ ‎מיניה ‎לית ‎בקיעא ‎while ‎of ‎what ‎is ‎demolishedby ‎chopp- ‎ing, ‎no ‎ruins ‎remain; ‎Koh. ‎R. ‎to ‎X, ‎18 ‎(corr. ‎acc.); ‎Cant. ‎R. ‎to ‎IV, ‎14. ‎Cmp. ‎ביזא ‎and ‎אלסיס.

‎, ‎v. ‎אלס.

‎, ‎, ‎ ‎m. ‎( ‎acc., ‎fr. ‎l.u~.m, ‎v. ‎Gr. ‎Dict.) ‎a ‎luscious ‎wine ‎(vinum ‎dulce) ‎for ‎which ‎the ‎grapes ‎were ‎to ‎be ‎dried ‎in ‎the ‎sun ‎for ‎three ‎days, ‎after ‎which ‎they ‎were ‎gathered ‎and ‎trodden ‎on ‎the ‎fourth ‎during ‎the ‎full ‎fervor ‎of ‎the ‎mid- ‎day ‎heat ‎(Sm. ‎Ant. ‎s. ‎v. ‎Vinum; ‎Columella ‎XII, ‎27). ‎Men. ‎VIII, ‎6 ‎אליוסטון ‎Mish. ‎(Ar. ‎ed. ‎Koh. ‎אלייס׳, ‎Talm. ‎ed. ‎86b ‎הליסטיון, ‎היל׳). ‎B. ‎Bath. ‎97b ‎אלייסטון ‎Ar. ‎(Var.