Page:A Dictionary of the Targumim, the Talmud Babli and Yerushalmi, and the Midrashic Literature, Volume 1 (1903).djvu/678

 ‎I, ‎9. ‎Tosef. ‎Maas. ‎Sh. ‎I, ‎14 ‎וכ׳ ‎כפרי ‎הן ‎הרי ‎כ׳ ‎Kofniyoth ‎are ‎in ‎every ‎respect ‎to ‎be ‎considered ‎as ‎fruits, ‎except ‎&c.; ‎a. ‎fr.

‎, ‎, ‎, ‎, ‎ch. ‎same. ‎Y. ‎B. ‎Kam. ‎vI, ‎5b ‎ppot. ‎כפוני ‎חדא ‎גנב ‎(corr. ‎acc.) ‎stole ‎one ‎palm ‎fower ‎(cmp. ‎Bab. ‎ib. ‎59b. ‎v. ‎כופראII). ‎- ‎Pl. ‎כפנייתא, ‎כופ׳. ‎Bekh. ‎18a; ‎B. ‎Bath. ‎107b ‎וכ׳ ‎כ׳ ‎דאכלת ‎עד ‎while ‎thou ‎wert ‎yet ‎eating ‎date-berries ‎in ‎Babylonia, ‎did ‎we ‎expound ‎&c. ‎Pes. ‎52b ‎(identified ‎with ‎כופרי). ‎- ‎Y. ‎Shebi. ‎IX, ‎end, ‎39a ‎[read] ‎לאשקלון ‎כופניין ‎מייבלא ‎to ‎export ‎date-berries ‎to ‎A. ‎(in ‎the ‎Sabbatical ‎year).

‎ ‎(cmp. ‎כפת) ‎to ‎tie, ‎fasten. ‎- ‎Part. ‎pass. ‎כפיס, ‎f. ‎כפיסא, ‎pl. ‎כפיסן. ‎Targ. ‎EEsth. ‎I, ‎6.

‎ ‎(v. ‎כפה), ‎Hif. ‎הכפיע ‎to ‎upset, ‎make ‎havoc. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎28 ‎מכפיע ‎Ar. ‎(ed. ‎מפקיע), ‎v. ‎היצא.

‎ ‎ch. ‎Ithpe. ‎אתכפע, ‎Targ. ‎II ‎Chr. ‎XXXIII, ‎13, ‎v. ‎נפע.

‎ ‎(b. ‎h.) ‎1) ‎to ‎bend, ‎curve. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎87, ‎end ‎כופפת ‎כפופים. ‎. ‎. ‎קומתך ‎את ‎אני ‎(Potiphar's ‎wife ‎said ‎to ‎Joseph) ‎lI ‎shall ‎bend ‎thy ‎proud ‎stature ‎(humiliate ‎thee ‎with ‎slave ‎labor); ‎said ‎he, ‎The ‎Lord ‎erects ‎those ‎who ‎are ‎bowed ‎down. ‎B. ‎Kam. ‎55b ‎וכ׳ ‎בפני ‎. ‎. ‎. ‎הכופף ‎he ‎who ‎bends ‎his ‎neighbor's ‎grain ‎stalks ‎before ‎the ‎fire ‎(so ‎as ‎to ‎make ‎them ‎catch ‎fire). ‎Num. ‎R. ‎s. ‎6, ‎beg. ‎וכ׳ ‎ידיו ‎כופף ‎נביא ‎the ‎prophet ‎must ‎bend ‎his ‎hands ‎and ‎feet ‎to ‎sit ‎before ‎(sur- ‎render ‎his ‎power ‎to) ‎the ‎high ‎priest; ‎(Y. ‎Hor. ‎III, ‎48b ‎bot. ‎מכפת). ‎Cant. ‎R. ‎beg. ‎וכ׳ ‎אזניך ‎לכוף ‎to ‎bend ‎thy ‎ear ‎and ‎listen; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Part. ‎pass. ‎כפוף, ‎f. ‎כפופה, ‎pl. ‎כפופים, ‎כפופין; ‎כפופות. ‎Sab ‎b. ‎17a ‎וכ׳ ‎ויושב ‎כ׳ ‎הלל ‎היה ‎Hillel ‎sat ‎bent ‎(in ‎submission) ‎before ‎Shammai. ‎Gen. ‎R. ‎l. ‎c., ‎v. ‎supra. ‎R. ‎Hash. ‎III, ‎4 ‎כ׳ ‎זכרים ‎בשל ‎with ‎bent ‎horns ‎of ‎rams. ‎Yalk. ‎Ex. ‎276 ‎וכ׳ ‎דווים ‎sufering ‎and ‎humbled ‎(v. ‎סגף, ‎סהף); ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Esp. ‎the ‎curved ‎letters ‎כ, ‎, ‎ל, ‎N, ‎opp. ‎פשוט ‎the ‎straight-lined, ‎tthe ‎shape ‎of ‎the ‎final ‎letters. ‎Sabb. ‎104a ‎(symbolization ‎of ‎letters) ‎וכ׳ ‎כ׳ ‎לאמן. ‎. ‎. ‎כ׳ ‎נו״ן ‎Nun ‎bent, ‎Nun ‎straightened, ‎faithful ‎when ‎bent ‎(in ‎distress), ‎faith- ‎ful ‎when ‎straightened ‎(raised ‎up) ‎&c. ‎Ib. ‎103b ‎וכ׳ ‎כ׳פשוטין ‎that ‎one ‎must ‎notwrite ‎the ‎curved ‎letters ‎straightened ‎&c. ‎-- ‎2)to ‎bend, ‎fforce, ‎conguer. ‎Y. ‎Snh.I, ‎18a ‎bot. ‎ודן ‎שכ׳ ‎מומחה ‎an ‎authorized ‎judge ‎that ‎forced ‎(the ‎law ‎requiring ‎three ‎judges) ‎and ‎judged ‎singly. ‎Y. ‎Yeb. ‎XII, ‎12c ‎כ׳ ‎יצחק ‎ר׳ ‎B. ‎J. ‎forced ‎(the ‎law ‎requiring ‎three ‎judges ‎for ‎hailitsah); ‎ib. ‎כ׳ ‎רבן ‎הא ‎it ‎was ‎our ‎teacher ‎who ‎did ‎it. ‎Keth. ‎4b ‎אין ‎וכ׳ ‎לכוף ‎. ‎. ‎. ‎no ‎husband ‎dares ‎force ‎his ‎wife ‎(in ‎mourn- ‎ing) ‎to ‎paint ‎&c. ‎Num. ‎R. ‎. ‎I4 ‎(play ‎on ‎כף) ‎שכף ‎אברהם ‎וה ‎וכ׳ ‎יצרו ‎את ‎(some ‎ed. ‎שכפף) ‎that ‎refers ‎to ‎Abraham ‎who ‎conquered ‎his ‎inclinations ‎&c. ‎-- ‎3) ‎to ‎invert, ‎upset. ‎Y. ‎Ber. ‎III, ‎6a ‎top ‎לכופפה ‎גרמתני ‎thou ‎didst ‎cause ‎me ‎to ‎upset ‎it ‎(the ‎divine ‎image), ‎v. ‎כפה; ‎(M. ‎Kat. ‎15bהפכתיה ‎ובעונותיכם). ‎Y. ‎l. ‎c. ‎כפופות ‎כפויות=מטות, ‎v. ‎כפה; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎[Num. ‎R. ‎s. ‎10 ‎אימו ‎כפפתו, ‎read ‎כפתתו, ‎v. ‎כפת. ‎-- ‎Sabb. ‎106a ‎כפוף ‎הסיט ‎Ar., ‎ed. ‎כפול, ‎v. ‎סיט.)-- ‎4) ‎to ‎bend ‎one's ‎self ‎upon, ‎to ‎take ‎pains ‎(cmp. ‎כפל). ‎Cant. ‎R. ‎to ‎I, ‎17 ‎וכ׳ ‎לעקור ‎כפפתי ‎Itook ‎pains ‎to ‎destroy ‎the ‎passion ‎for ‎idolatry. ‎Nif. ‎נכפף ‎to ‎be ‎bent. ‎Pesik. ‎R. ‎s. ‎28 ‎[read;] ‎שנכפפה ‎עד ‎וכ׳ ‎קומתם ‎so ‎that ‎their ‎statures ‎were ‎bent ‎under ‎their ‎load. ‎Arakh. ‎19a ‎נכפף ‎שאיננו ‎שרביט ‎a ‎staffttof ‎gold ‎or ‎silver) ‎which ‎cannot ‎be ‎bent. ‎Num. ‎R. ‎s. ‎5, ‎end ‎היריעה ‎נכפפה ‎וכ׳ ‎the ‎curtain ‎around ‎the ‎Ark ‎was ‎bent ‎aside ‎(prob. ‎to ‎be ‎read ‎נכפלה). ‎B. ‎Kam. ‎61aבנכפפת ‎when ‎the ‎fire ‎is ‎divert- ‎ed ‎from ‎its ‎course ‎through ‎the ‎wind; ‎(oth. ‎opin.; ‎when ‎the ‎fire ‎is ‎subdued ‎(low) ‎and ‎creeping ‎over ‎the ‎plants ‎on ‎the ‎ground), ‎opp. ‎קולחת ‎or ‎קודחת. ‎Cant. ‎R. ‎to ‎I, ‎17. ‎Pesik. ‎R. ‎s. ‎14 ‎נכפפות ‎השערות ‎שתי ‎(not ‎פים. ‎..) ‎the ‎two ‎hairs ‎(on ‎the ‎neck) ‎are ‎bent, ‎opp. ‎נזקפות; ‎a. ‎e.

‎, ‎, ‎ch. ‎same, ‎1) ‎to ‎bend. ‎Targ. ‎Job ‎XL. ‎17, ‎v. ‎כפן ‎I. ‎Targ. ‎Ez. ‎XVII, ‎7 ‎כפת ‎(h. ‎text ‎כפנה, ‎v. ‎כפן). ‎Targ. ‎II ‎Esth. ‎I, ‎5 ‎וכ׳ ‎אילנא ‎כף ‎bent ‎tree ‎to ‎tree ‎and ‎made ‎arches. ‎Targ. ‎Is. ‎LVIII, ‎5; ‎a. ‎e. ‎-- ‎Part. ‎pass. ‎כפיף, ‎f. ‎כפיפא, ‎pl. ‎כפיפין. ‎Ib. ‎-- ‎Targ. ‎II ‎Esth. ‎V, ‎1. ‎Targ. ‎Is. ‎LX, ‎14. ‎--- ‎2) ‎to ‎invert. ‎M. ‎Kat. ‎25a ‎וכ׳ ‎כדא ‎כף ‎inverted ‎a ‎pitcher ‎on ‎the ‎ground ‎and ‎placed ‎thereon ‎&c. ‎Pa. ‎כפף ‎same. ‎Targ. ‎Ezek. ‎XVII, ‎6. ‎Ib, ‎7 ‎כפת ‎some ‎ed., ‎v. ‎supra.

‎ ‎f ‎ch.=h. ‎כפיפה, ‎mizzle, ‎basket. ‎- ‎Pl. ‎כפפתא. ‎Midr. ‎Sam. ‎ch. ‎XXI, ‎v. ‎כיפתא.

‎ ‎(b. ‎h.; ‎cmp. ‎כפף) ‎1) ‎to ‎bend, ‎arch ‎over, ‎cover; ‎v. ‎כפור, ‎כופר ‎&c. ‎-- ‎2) ‎[to ‎pass ‎over ‎with ‎one's ‎palm ‎&c., ‎to ‎wipe ‎out, ‎rub ‎(cmp. ‎חפף),] ‎to ‎deny, ‎withhold ‎the ‎truth ‎by ‎claiming ‎ignorance; ‎to ‎ignore ‎(mostly ‎with ‎ב ‎of ‎the ‎object). ‎B. ‎Mets. ‎4a ‎במלוה ‎הכופר ‎he ‎who ‎denied ‎having ‎received ‎a ‎loan ‎(and ‎was ‎refuted ‎before ‎being ‎sworn, ‎v. ‎היסת). ‎Ib. ‎וכ׳ ‎שכ׳ ‎מה ‎על ‎he ‎is ‎sworn ‎on ‎what ‎he ‎denied. ‎Shebu. ‎IV, ‎1 ‎בב״ד ‎בהן ‎שיכפרו ‎עד ‎until ‎they ‎declare ‎their ‎ignorance ‎(of ‎the ‎testimony) ‎before ‎court. ‎Ib. ‎4שניה ‎בפרו ‎וכ׳ ‎if ‎both ‎witnesses ‎pleaded ‎ignorance ‎at ‎the ‎same ‎time. ‎Ib. ‎הראשונה ‎כפרה ‎if ‎the ‎first ‎set ‎of ‎witnesses ‎pleaded ‎ig- ‎norance. ‎Ib. ‎VI, ‎3 ‎בקרקעות ‎וכ׳ ‎. ‎. ‎. ‎והודה ‎and ‎defendant ‎admits ‎the ‎debt ‎concerning ‎vessels, ‎but ‎denies ‎it ‎as ‎to ‎landed ‎estate. ‎Sabb. ‎116a ‎וכופרין ‎מכירין ‎they ‎know ‎(true ‎religion) ‎and ‎yet ‎are ‎disbelievers. ‎Cant. ‎R. ‎to ‎I, ‎14 ‎(play ‎on ‎הכפר, ‎ib.) ‎באו״ה ‎שכ׳ ‎He ‎disowned ‎the ‎gentiles ‎(did ‎not ‎assist ‎them), ‎opp. ‎הודה; ‎a. ‎v. ‎fr. ‎-בעיקרר־ ‎כ׳ ‎to ‎deny ‎the ‎prin- ‎ciple ‎of ‎religion ‎(unity ‎of ‎God ‎&c.). ‎B. ‎Bath. ‎16b; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Snh. ‎39a ‎כופר ‎א״ל ‎ed. ‎(Ms. ‎M. ‎קיסר) ‎an ‎infidel ‎said ‎&c. ‎Hif. ‎הכשיר ‎(v. ‎כפרה) ‎to ‎say ‎of ‎a ‎person, ‎'day ‎his ‎death ‎be ‎an ‎atonement ‎for ‎his ‎sins' ‎euphem. ‎for ‎to ‎be ‎angry ‎at. ‎Pes. ‎69a ‎הדין ‎בשעת ‎תכפירני ‎אל ‎ed. ‎(Ms. ‎M. ‎a. ‎Ar. ‎זתכפדני ‎do ‎not ‎make ‎me ‎an ‎atonement ‎(saying ‎כפרה ‎מיתתו ‎תהא) ‎at ‎the ‎time ‎ofjudgment ‎(differ. ‎in ‎comm.); ‎Ab. ‎Zar. ‎46b(some ‎eds. ‎תכפריני). ‎Pi. ‎כישר, ‎כפר ‎[to ‎wipe ‎out,] ‎to ‎forgive, ‎atone; ‎to ‎pro- ‎cure ‎forgiveness. ‎Yoma ‎5a ‎וכפר ‎כ׳ ‎לא ‎כאילו ‎as ‎if ‎he ‎(the ‎priest)had ‎ot ‎procured ‎atonement(in ‎the ‎proper ‎manner), ‎although ‎he ‎has ‎procured ‎atonement ‎(for ‎the ‎person ‎con- ‎cerned); ‎Neg. ‎XIV, ‎10 ‎כ׳ ‎לא ‎כאילו ‎עליו ‎ומעלין ‎כ׳ ‎he ‎has ‎brought ‎atonement, ‎but ‎it ‎is ‎accounted ‎to ‎the ‎officiat- ‎ing ‎priest ‎as ‎if ‎he ‎had ‎not ‎done ‎so. ‎Ber. ‎55a. ‎. ‎. ‎. ‎זמן ‎כל ‎וכ׳ ‎על ‎מכפר ‎מזבח ‎as ‎long ‎as ‎the ‎Temple ‎existed, ‎the ‎altar ‎was ‎the ‎means ‎of ‎atonement ‎for ‎srael, ‎but ‎now ‎each ‎man'sttable ‎must ‎be ‎themeans ‎ofatonement ‎(refto ‎EXLI, ‎22). ‎Tanh. ‎Vayishl. ‎6 ‎וכ׳ ‎מכשרת. ‎.. ‎כשם ‎as ‎the ‎altar ‎brings ‎atonement, ‎so ‎does ‎she ‎(the ‎chaste ‎wife) ‎atone ‎for ‎her ‎household. ‎Kidd. ‎57a, ‎a. ‎e. ‎ומכפר ‎מכשיר, ‎v. ‎כשר ‎I; ‎a. ‎v. ‎fr. ‎-- ‎[Ab. ‎Zar. ‎46b, ‎v. ‎supra].