Page:A Dictionary of the Targumim, the Talmud Babli and Yerushalmi, and the Midrashic Literature, Volume 1 (1903).djvu/607

 ‎Pa. ‎יצף, ‎יצף ‎same. ‎Targ. ‎Jer. ‎XXXI, ‎1 ‎(h. ‎text ‎דאב). ‎- ‎Y. ‎Taan. ‎II, ‎65b ‎top ‎לבניך ‎יצף ‎צפונה ‎נפח ‎(read ‎ללבניך ‎or ‎לבניניך) ‎when ‎the ‎northern ‎wind ‎blows, ‎be ‎anxious ‎for ‎thy ‎bricks ‎(thy ‎buildings). ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎56 ‎גברא ‎לההוא ‎יצף ‎וכ׳ ‎beware ‎of ‎that ‎man ‎(Satan), ‎v. ‎גער. ‎Itthpe. ‎אתיציף ‎to ‎trouble ‎one's ‎self. ‎Targ. ‎Ps. ‎XXXVIII, ‎19 ‎(ed. ‎Lag. ‎אתייצף; ‎h. ‎text ‎אדאג).

‎, ‎, ‎, ‎ ‎m. ‎(preced.; ‎cmp. ‎אצפא) ‎care. ‎trouble. ‎- ‎Targ. ‎Josh. ‎XXII, ‎24 ‎מיי׳ ‎ed. ‎Lag. ‎(oth. ‎ed. ‎מיו׳; ‎h. ‎text ‎מדאגה). ‎Targ. ‎Jer. ‎XLIX, ‎23. ‎Ib. ‎XXXI, ‎24 ‎י׳ ‎נפש ‎troubled ‎soul ‎(h. ‎text ‎דאבה). ‎Targ. ‎ISam. ‎XXV, ‎31 ‎(ed. ‎wil. ‎יצפא) ‎regret ‎(h. ‎text ‎פוקה). ‎Targ. ‎Ez. ‎IV, ‎16.

‎ ‎(b. ‎h.; ‎cmp. ‎זקק) ‎to ‎pour, ‎cast. ‎Zeb. ‎112b; ‎Snh. ‎82b ‎היוצק ‎a ‎non ‎-priest ‎who ‎pours ‎oil, ‎v. ‎יציקה. ‎Ib. ‎83a ‎אאזהרה ‎וכ׳ ‎ליוצק ‎where ‎in ‎the ‎Scriptures ‎is ‎the ‎warning ‎for ‎the ‎non ‎-priest ‎not ‎to ‎pour ‎oil ‎&c. ‎-- ‎Men. ‎III, ‎2; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Part. ‎pass. ‎יצוק ‎(or ‎מצוק, ‎fr. ‎מצק) ‎cast, ‎a ‎poetic ‎expression ‎for ‎mortal, ‎opp. ‎to ‎angel. ‎-- ‎Pl. ‎יצוקים ‎(מצוקים). ‎Y. ‎Kil. ‎IX, ‎32b ‎top; ‎Y. ‎Keth. ‎XII, ‎35a ‎י׳; ‎Keth. ‎104a ‎מ׳, ‎a. ‎e., ‎v. ‎אראל. ‎Hif. ‎הציק ‎same. ‎Hor. ‎12a ‎ראשו ‎על ‎לו ‎משיקין ‎Ms. ‎M. ‎(ed. ‎שמן ‎מוצקין, ‎v. ‎מצק) ‎they ‎pour ‎oil ‎upon ‎his ‎head; ‎Kerith. ‎5b ‎וכ׳ ‎שמן ‎לו ‎מציק. ‎Yalk. ‎Gen. ‎19 ‎וכ׳ ‎מציק ‎בוד ‎(Gen. ‎R. ‎s. ‎12 ‎מוצק) ‎a ‎human ‎being ‎casts ‎a ‎lens, ‎v. ‎בולס. ‎Hof. ‎הוצק ‎to ‎be ‎poured, ‎cast. ‎Snh. ‎92b ‎רותח ‎זהב ‎יוצק ‎וכ׳ ‎may ‎hot ‎gold ‎be ‎poured ‎into ‎the ‎mouth ‎&c.; ‎Yalk. ‎Dan. ‎1062 ‎רותח ‎סיד ‎י׳. ‎- ‎Part. ‎מוצק ‎a) ‎cast ‎(metal), ‎bright. ‎Y. ‎Ber. ‎I, ‎2d ‎top ‎(ref. ‎to ‎מוצק ‎כראי, ‎Job ‎XXXVII, ‎18) ‎כראי ‎וכ׳ ‎שעה ‎בכל ‎מ׳ ‎l1ike ‎a ‎cast ‎metal ‎mirror', ‎at ‎all ‎times ‎the ‎heavens ‎look ‎as ‎bright ‎&c., ‎v. ‎יציקה; ‎Yalk. ‎Gen. ‎19; ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎12, ‎end. ‎-- ‎b) ‎(cmp. ‎זקק) ‎well-joined, ‎firm ‎(cmp. ‎II ‎Sam. ‎XV, ‎24; ‎==מוצג). ‎Yalk. ‎Kings ‎185 ‎(ref. ‎to ‎I ‎Kings ‎VII, ‎28) ‎מ׳ ‎שהוא ‎העולם ‎זה ‎the ‎basin ‎is ‎typical ‎of ‎the ‎world ‎which ‎is ‎called ‎mutsak ‎(firm), ‎as ‎we ‎read ‎&c. ‎(Job ‎XXXVIII, ‎38). ‎Y. ‎Ber. ‎I, ‎2c ‎bot. ‎(ref. ‎to ‎Job ‎XXXVII, ‎18, ‎v. ‎supra) ‎you ‎might ‎think ‎that ‎the ‎heavens ‎become ‎lax, ‎. ‎. ‎. ‎כראי ‎ת״ל ‎מוצקים ‎therefore ‎it ‎is ‎said ‎. ‎. ‎. ‎., ‎at ‎all ‎times ‎thty ‎appear ‎firmly ‎joined. ‎Nif. ‎ניצוק, ‎נצוק ‎q. ‎v.

‎ ‎(b. ‎h.; ‎cmp. ‎צרר) ‎to ‎turn, ‎shape, ‎form. ‎Keth. ‎8a ‎(marriage ‎benediction) ‎וכ׳ ‎את ‎י׳ ‎אשר ‎who ‎hast ‎formed ‎man ‎in ‎thine ‎image. ‎Ber. ‎58b ‎(prayer ‎in ‎a ‎burial ‎place) ‎וכ׳ ‎אתכם ‎י׳ ‎אשר ‎who ‎created ‎you ‎in ‎justice ‎&c.; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎bart. ‎יוצר(as ‎noun, ‎v. ‎יוצר). ‎Ib. ‎11b(in ‎the ‎morning ‎prayer) ‎וכ׳ ‎בורא ‎אור ‎י׳ ‎who ‎didst ‎form ‎light ‎and ‎create ‎darkness. ‎=אור ‎יוצר ‎or ‎יוצר ‎name ‎of ‎one ‎of ‎the ‎benedictions ‎pre- ‎ceding ‎the ‎reading ‎of ‎the ‎morning ‎Sh'ma. ‎Ib.; ‎ib. ‎12a; ‎a. ‎fr. ‎Nif. ‎נוצר ‎to ‎be ‎formed, ‎created; ‎to ‎be ‎fully ‎developed. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎9 ‎וכ ‎מחשבה ‎נוצרה ‎שלא ‎עד ‎קודם ‎ere ‎yet ‎a ‎thought ‎is ‎formed ‎in ‎the ‎heart ‎of ‎man ‎&c. ‎Ib. ‎יצור ‎נ׳ ‎. ‎. ‎. ‎קודם, ‎v. ‎יציר. ‎Ab. ‎II, ‎8 ‎לכנוצרת ‎for ‎that ‎purpose ‎(of ‎studying) ‎thou ‎hast ‎been ‎created. ‎Ib. ‎IV, ‎22. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎14, ‎beg.; ‎Y. ‎Yeb. ‎IV, ‎5d ‎top ‎לשבעה ‎׳ ‎if ‎the ‎embryo ‎was ‎fully ‎devel- ‎oped ‎at ‎seven ‎months, ‎contrad. ‎to ‎נולד, ‎v. ‎ילד. ‎Yoma. ‎85a; ‎Sot. ‎45b ‎נ׳ ‎הוולד ‎מהיכן ‎from ‎where ‎does ‎the ‎forma- ‎tion ‎of ‎the ‎embryo ‎start?; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎V. ‎צור.

‎ ‎ch. ‎same. ‎Targ. ‎Am. ‎IV, ‎13 ‎דיצר ‎(some ‎ed. ‎דצר), ‎v. ‎צור. ‎Ithpa. ‎איתצר ‎to ‎be ‎created, ‎formed. ‎Yoma ‎85a; ‎Sot. ‎45b ‎מיתצר ‎ממציעתיה ‎the ‎formation ‎of ‎the ‎embryo ‎starts ‎from ‎the ‎central ‎portion ‎of ‎the ‎body.

‎ ‎m. ‎(b. ‎h.; ‎preced.) ‎[shape, ‎formation, ‎whence; ‎(v. ‎Gen. ‎VI, ‎5) ‎=מחשבות ‎׳ ‎the ‎formation ‎of ‎thoughts, ‎bent ‎of ‎mind, ‎inclination, ‎desire. ‎-- ‎הטוב ‎י׳ ‎or ‎טוב ‎י׳ ‎(abbr. ‎יה״ט ‎or ‎י״ט) ‎the ‎good ‎nature ‎of ‎man, ‎the ‎inclination ‎to ‎do ‎good; ‎(personified) ‎the ‎good ‎genius; ‎הרע ‎י׳ ‎(abbrev. ‎יצה״ר), ‎also ‎only ‎י׳ ‎tthe ‎evil ‎inclination, ‎worldly ‎desires; ‎(personified) ‎the ‎tempter. ‎Ber. ‎61a ‎מיצרי, ‎v. ‎יוצר. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎9; ‎Koh. ‎R. ‎to ‎III, ‎11 ‎וכ׳ ‎בנה ‎לא ‎יצה״ר ‎אילולי ‎but ‎for ‎the ‎worldly ‎de- ‎sires ‎of ‎man, ‎none ‎would ‎build ‎a ‎house ‎&c. ‎Ab. ‎II, ‎11 ‎וכ׳ ‎ויצהר ‎הרע ‎עין ‎greed, ‎sensual ‎passion ‎and ‎hatred ‎&c. ‎Snh. ‎103a; ‎Yalk. ‎Ps. ‎842 ‎יצהר ‎בך ‎ישלוט ‎שלא ‎that ‎temp- ‎ttation ‎may ‎have ‎no ‎power ‎over ‎thee. ‎Succ. ‎52a... ‎לעתיד ‎וכ׳ ‎ליצהור ‎מביאו ‎in ‎the ‎days ‎to ‎come ‎the ‎Lord ‎shall ‎bring ‎the ‎Tempter ‎and ‎slaughter ‎him ‎&c. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎22 ‎מפנק ‎יצרו ‎את ‎who ‎indulges ‎the ‎senses. ‎Ib. ‎להשחיקך ‎יצרך ‎בא ‎אם ‎when ‎thy ‎inclination ‎(Tempter) ‎comes ‎to ‎lead ‎thee ‎to ‎amusement. ‎Cant. ‎R. ‎to ‎VII, ‎8 ‎ע״ ‎י׳ ‎the ‎passion ‎for ‎idol- ‎atry, ‎זנות ‎י׳ ‎the ‎passion ‎of ‎lust. ‎Ab. ‎IV, ‎1 ‎יצרו ‎את ‎הכובש ‎who ‎conquers ‎his ‎inclination; ‎a. ‎v. ‎fr. ‎[Yoma ‎69b ‎כובש ‎יצרו ‎את, ‎read ‎with ‎Ms. ‎M. ‎כעסו.) ‎- ‎Pl. ‎יצרים. ‎Ber. ‎61a ‎(ref. ‎to ‎וייצר, ‎Gen. ‎II, ‎7, ‎v. ‎יצירה) ‎וכ׳ ‎י׳ ‎שני ‎two ‎natures, ‎the ‎good ‎and ‎the ‎evil. ‎Cant. ‎R. ‎l. ‎c. ‎וכ׳ ‎ברא ‎י׳ ‎שני ‎two ‎passions ‎did ‎God ‎create ‎in ‎this ‎world, ‎v. ‎supra. ‎Snh. ‎105a ‎יצריכם ‎יסרו ‎chasten ‎your ‎passions; ‎Yalk. ‎Is. ‎302. ‎-- ‎[יצרים ‎moulds, ‎v. ‎יצירין]

‎, ‎ ‎ch. ‎same. ‎Targ. ‎Gen. ‎VI, ‎5. ‎Targ. ‎Ps. ‎XIII, ‎5; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Sabb. ‎156b ‎יצריה ‎אלמיה, ‎v. ‎אלם. ‎Hag. ‎16a ‎דמצי ‎ליצריה ‎ליה ‎כייף ‎when ‎he ‎can ‎conquer ‎his ‎passion. ‎Kidd. ‎81b; ‎Keth. ‎51b ‎אלבשה ‎יצר, ‎v. ‎לבש. ‎Snh. ‎64a ‎דע״ז ‎י׳ ‎היינו ‎this ‎(lion ‎of ‎fire) ‎is ‎the ‎passion ‎for ‎(tempter ‎to) ‎idolatry. ‎Ib. ‎דעבירה ‎אי׳ ‎דחמי ‎ניבעי ‎let ‎us ‎pray ‎against ‎the ‎sensual ‎desire ‎(the ‎tempter ‎to ‎sexual ‎indulgence); ‎a. ‎fr.

‎ ‎(b. ‎h., ‎cmp. ‎יצא) ‎[to ‎break ‎through, ‎spread,] ‎to ‎kindle. ‎Hif. ‎דשית ‎to ‎kindle, ‎cause ‎to ‎spread. ‎Yoma ‎VI, ‎7(67b) ‎ברובן ‎האור ‎משיצית ‎ed. ‎from ‎the ‎time ‎that ‎he ‎(the ‎offi- ‎ciating ‎priest) ‎causes ‎the ‎fire ‎to ‎spread ‎over ‎the ‎major ‎portion ‎of ‎them; ‎[Ms. ‎M. ‎האור ‎את ‎משתצית ‎from ‎the ‎time ‎that ‎thou ‎(whoever ‎it ‎may ‎be) ‎causest ‎&c.; ‎Ms.גM. ‎2משתיצת ‎האור ‎(Kal, ‎אור ‎fem.) ‎that ‎the ‎fire ‎seizes ‎&c.; ‎Y. ‎ed. ‎משישת; ‎Ms. ‎L. ‎משיוצת ‎(Hof.) ‎when ‎fire ‎has ‎been ‎set; ‎v. ‎Rabb. ‎D. ‎S. ‎a. ‎l. ‎notel. ‎Ib. ‎68b ‎האור ‎את ‎המפית ‎he ‎who ‎kindles ‎(stirs) ‎the ‎fire, ‎contrad. ‎to ‎השורף ‎who ‎attends ‎to ‎the ‎burning ‎of the ‎pieces. ‎Men. ‎26b ‎האור ‎את ‎בו ‎משתצית ‎(Ms. ‎M. ‎משיצית ‎האור, ‎Ms. ‎R. ‎1 ‎משתיצת); ‎Sot. ‎15a ‎האור ‎משתיצת. ‎Men. ‎l. ‎c. ‎bot. ‎וכ׳ ‎האור ‎שתצית ‎לה ‎משבחת ‎לא ‎(Ms. ‎R. ‎1 ‎שתיצת; ‎Ms. ‎M. ‎שיצית, ‎v. ‎Rabb. ‎D. ‎S. ‎a. ‎l. ‎note) ‎it ‎is ‎impossible ‎that ‎the ‎fire ‎should ‎have ‎seized ‎the ‎major ‎portion ‎of ‎it ‎(at ‎sunset). ‎Tam. ‎II, ‎4 ‎וכ׳ ‎מציתין ‎שהיו ‎where ‎they ‎set ‎the ‎kindling ‎wood ‎on ‎fire, ‎v. ‎אליתא. ‎Ab. ‎Zar. ‎38a, ‎v. ‎אגם. ‎Y. ‎B. ‎Kam. ‎II, ‎3a ‎וכ׳ ‎האור ‎את ‎במצית ‎setting ‎fire ‎to ‎each ‎ear