Page:A Dictionary of the Targumim, the Talmud Babli and Yerushalmi, and the Midrashic Literature, Volume 1 (1903).djvu/595

 ‎v. ‎מוקצה. ‎Sabb. ‎29a ‎ואסור ‎׳ ‎ליה ‎והוה. ‎. ‎. ‎כלי ‎מעיקרא ‎be- ‎fore ‎it ‎was ‎broken, ‎it ‎was ‎a ‎vessel ‎(and ‎not ‎designated ‎for ‎fuel), ‎and ‎now ‎it ‎is ‎a ‎broken ‎vessel ‎and, ‎therefore, ‎is ‎a ‎nolad ‎and ‎must ‎not ‎be ‎used ‎as ‎fuel. ‎Erub. ‎46a ‎top ‎וכ׳ ‎׳ ‎להו ‎דהוו ‎כ״ש ‎so ‎much ‎the ‎more ‎they ‎must ‎be ‎con- ‎sidered ‎as ‎nolad ‎&c.; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎b)(in ‎votive ‎law) ‎nolad, ‎a ‎novel ‎incident ‎which ‎changes ‎the ‎aspects ‎of ‎a ‎vow ‎and ‎event- ‎ually ‎nullifies ‎it. ‎Ned. ‎IX, ‎2 ‎ב׳ ‎פותחין ‎the ‎court ‎in ‎trying ‎to ‎absolve ‎him ‎may ‎open ‎the ‎questions ‎by ‎pointing ‎out ‎a ‎circumstance ‎since ‎occurred. ‎Ib. ‎3 ‎כ׳ ‎ואינן ‎כנ׳ ‎שהן. ‎. ‎יש ‎there ‎are ‎incidents ‎which ‎are ‎and ‎yet ‎are ‎not ‎like ‎nolad, ‎i. ‎e. ‎incidents ‎which ‎may ‎have ‎been ‎anticipated ‎by ‎the ‎vowing ‎person; ‎a. ‎fr. ‎Hif. ‎הוליד ‎1) ‎to ‎beget. ‎Tosef. ‎Yeb. ‎X, ‎4 ‎שמוליד ‎מפני ‎because ‎he ‎is ‎capable ‎of ‎begetting ‎children. ‎Cant. ‎R. ‎beg. ‎וכ׳ ‎מוליד ‎צדיק ‎מוצא ‎את ‎you ‎will ‎find ‎cases ‎of ‎a ‎righteous ‎man ‎having ‎a ‎righteous ‎son ‎&c. ‎Ex. ‎R. ‎s. ‎1 ‎ישראל ‎ולריק ‎מולידים ‎shall ‎Israelites ‎beget ‎in ‎vain?; ‎a. ‎v. ‎fr. ‎-- ‎[Gen. ‎R. ‎s. ‎20 ‎מולידות, ‎v. ‎supra. ‎Keih. ‎72b ‎מולידיו, ‎v. ‎יולד.]-- ‎2) ‎to ‎bear ‎living ‎brood, ‎opp. ‎to ‎laying ‎eggs. ‎Bekh. ‎7b, ‎v. ‎ינק. ‎Pi. ‎ילד, ‎יילד ‎1) ‎to ‎assist ‎in ‎birth, ‎to ‎deliver. ‎Sabb. ‎XVIII, ‎3 ‎וכ׳ ‎האשה ‎את ‎מילדין ‎you ‎may ‎deliver ‎a ‎woman ‎on ‎the ‎Sabbath; ‎ib. ‎129b ‎החיה ‎את ‎מיילדים ‎Ms. ‎M. ‎(ed. ‎את ‎מיי׳ ‎הוולד ‎you ‎may ‎take ‎the ‎child). ‎Ab. ‎Zar. ‎II, ‎1 ‎(26a) ‎תילד ‎לא ‎וכ׳ ‎must ‎not ‎deliver ‎a ‎gentile ‎woman; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎2) ‎to ‎rear. ‎Ibo. ‎וכ׳ ‎שמילדת ‎מפני ‎because ‎she ‎rears ‎a ‎child ‎for ‎idolatry; ‎a. ‎e.

‎, ‎, ‎ ‎ch. ‎same, ‎to ‎bear; ‎to ‎beget. ‎Targ. ‎aen. ‎IV,. ‎. ‎2 ‎למילד. ‎Targ. ‎Jer. ‎XXXI, ‎7 ‎ילדן ‎women ‎giving ‎birth ‎(h. ‎text ‎ילדת). ‎Targ. ‎Prov. ‎XXIII, ‎22 ‎ילדך ‎who ‎begot ‎thee. ‎Targ. ‎Gen. ‎XVII, ‎19 ‎תליד; ‎usu. ‎תילד, ‎תלד. ‎Targ. ‎Ps. ‎XXII, ‎32 ‎למילד ‎to ‎create; ‎a. ‎v. ‎fr. ‎-- ‎B. ‎Bath.. ‎91a(prov.) ‎דילדת ‎לך ‎למה ‎שיתין ‎דילדת ‎בחייך ‎Ms. ‎M. ‎(v. ‎Rabb. ‎D. ‎S. ‎a. ‎l. ‎note) ‎by ‎thy ‎life, ‎the ‎sixty ‎(weaklings) ‎thou ‎begottest, ‎what ‎didst ‎thou ‎beget ‎them ‎for ‎ואוליד ‎איכפיל ‎וכ׳ ‎(v. ‎infra) ‎marry ‎again ‎and ‎beget ‎one ‎as ‎strong ‎as ‎sixty; ‎Yalk. ‎Jud. ‎66. ‎Macc. ‎17b ‎תילוד ‎כר״ש ‎אימיה ‎דילידא ‎whose ‎mother ‎soever ‎is ‎with ‎child ‎may ‎she ‎bear ‎a ‎son ‎like ‎R. ‎S.; ‎Yalk. ‎Deut. ‎תליד ‎כי״ש ‎אימה ‎דילדה ‎כל; ‎a. ‎v. ‎fr. ‎Af. ‎אוליד ‎1) ‎to ‎beget, ‎produce. ‎Targ. ‎Gen. ‎IV, ‎18; ‎a. ‎fr. ‎--Yeb. ‎76a ‎אולודי ‎בר ‎capable ‎of ‎begetting; ‎ib. ‎אולודי ‎בני. ‎Erub. ‎104a ‎is ‎it ‎not ‎because ‎וכ׳ ‎אולודי ‎וכל ‎קלא ‎דקמוליד ‎he ‎produces ‎a ‎sound, ‎and ‎every ‎production ‎of ‎sound ‎is ‎forbidden ‎(on ‎the ‎Sabbath)?; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎2) ‎as ‎preced. ‎Pi. ‎Targ. ‎Ex. ‎I, ‎16. ‎-- ‎Sot. ‎11b ‎לאולודה ‎to ‎deliver ‎her. ‎Pa. ‎ילד ‎1) ‎to ‎act ‎as ‎midwife. ‎Y. ‎Keth. ‎V, ‎30a ‎bot. ‎[readl]דמילדא, ‎v. ‎חכם. ‎-2)togivebirth. ‎Targ. ‎Ps. ‎CXLIV, ‎13. ‎Itthpa. ‎אתילד, ‎thpe. ‎אתיליד ‎1) ‎to ‎be ‎born, ‎to ‎grow, ‎to ‎come ‎forth. ‎Targ. ‎Ps. ‎LXXVIII, ‎6. ‎Targ. ‎Gen. ‎IV, ‎26; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Sabb. ‎136a ‎וכ׳ ‎ליה ‎א׳ ‎a ‎child ‎was ‎born ‎to ‎him. ‎Beis. ‎2b ‎וכ׳ ‎האידנא ‎דמתיילדא ‎ביצה ‎כל ‎(some ‎ed. ‎דמתיילידא) ‎an ‎egg ‎laid ‎to-day ‎was ‎fully ‎developed ‎yesterday. ‎Ib. ‎וכ׳ ‎דמתילידן ‎הנך ‎those ‎laid ‎on ‎the ‎same ‎day. ‎Hull. ‎9a ‎ריעותא ‎בה ‎אתילידא ‎(not ‎אתיליד) ‎an ‎accident ‎occurred ‎to ‎it ‎which ‎made ‎the ‎case ‎suspicious. ‎Ned. ‎30b ‎(ref. ‎to ‎נולדים, ‎Mish.iib. ‎III, ‎9, ‎v. ‎preced.) ‎דמתיילדמשמע.. ‎. ‎למימרא ‎does ‎this ‎mean ‎to ‎say ‎that ‎noladim ‎means ‎'things ‎which ‎will ‎be ‎forthcoming'?; ‎הוא ‎דמתיילדין ‎הנ ‎. ‎. ‎מעתה ‎אלא ‎(v. ‎mar- ‎ginal ‎note) ‎if ‎this ‎be ‎so, ‎does ‎hannoladim ‎in ‎Gen. ‎XLVIII, ‎5 ‎also ‎mean ‎'those ‎to ‎be ‎born'? ‎משמע ‎דיילדדח ‎מאי ‎ואלא ‎(==ראיילידו ‎thpe. ‎contr.) ‎but ‎what ‎else? ‎Does ‎it ‎(always) ‎mean ‎'those ‎that ‎have ‎been ‎born'?-- ‎2) ‎to ‎multiply, ‎groiw ‎populous. ‎Targ. ‎O. ‎Ex. ‎I, ‎7 ‎אתילדו ‎ed. ‎Berl. ‎(Y. ‎אתילי׳). ‎Targ. ‎Gen. ‎VIII, ‎17. ‎Ib. ‎IX, ‎7; ‎a. ‎e.

‎ ‎m. ‎(b. ‎h.; ‎preced.) ‎child, ‎young ‎man. ‎Nidl. ‎60b ‎וכ׳ ‎וזקן ‎י׳ ‎a ‎young ‎man ‎and ‎an ‎old ‎man ‎travelling. ‎Ex. ‎R. ‎s. ‎1; ‎Sot. ‎12b ‎כנער ‎וקולו ‎י׳ ‎הוא ‎he ‎(Moses) ‎was ‎an ‎in- ‎fant, ‎but ‎his ‎voice ‎was ‎that ‎of ‎a ‎lad. ‎-- ‎Y. ‎Meg. ‎III, ‎74a ‎bot., ‎v. ‎אבדוקוס; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Pl. ‎ילדים. ‎Ex. ‎R. ‎. ‎c. ‎את ‎קיימו ‎הי׳ ‎(החיוו) ‎they ‎spared ‎the ‎lives ‎of ‎the ‎new-born. ‎Kidd. ‎76b, ‎a. ‎e. ‎וכ׳ ‎י׳ ‎מאות ‎ד׳ ‎David ‎had ‎four ‎hundred ‎young ‎men ‎in ‎his ‎suite; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎hem. ‎ילדה ‎girl, ‎young ‎woman. ‎B. ‎Kam. ‎60b ‎זקינה ‎ואחת ‎י׳ ‎אחת ‎one ‎wife ‎was ‎young, ‎the ‎other ‎old. ‎Yeb. ‎101b; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Pl. ‎ילדות. ‎Sabb. ‎32a ‎ר״א ‎י׳ ‎מתות. ‎. ‎. ‎R. ‎El. ‎reports, ‎'for ‎three ‎sins ‎women ‎die ‎young ‎(in ‎place ‎of ‎יולדות, ‎v. ‎יולדת); ‎Y. ‎ib. ‎II, ‎5b ‎top. ‎-- ‎Trnsf. ‎ילדה ‎a ‎young ‎plant. ‎Men. ‎69b; ‎Sot. ‎43b, ‎a. ‎e. ‎שסבכה ‎ו׳ ‎בזקנה ‎a ‎young ‎shoot ‎(subject ‎to ‎the ‎law ‎of ‎Grlah, ‎v. ‎ערלה) ‎which ‎was ‎grafted ‎on ‎an ‎old ‎tree. ‎Ib. ‎בי׳ ‎י׳ ‎a ‎young ‎shoot ‎grafted ‎on ‎a ‎young ‎tree.

‎ ‎f ‎(b. ‎h.; ‎preced. ‎wds.) ‎childhood, ‎youth; ‎way- ‎wardness. ‎Hull. ‎24b ‎בילדותי ‎in ‎my ‎childhood. ‎Ab. ‎Zar.52b ‎וכ׳ ‎בילדותכ ‎לנו ‎שנית ‎in ‎thy ‎earlier ‎days ‎thou ‎didst ‎teach ‎us ‎&c.; ‎B. ‎Mets. ‎44a ‎(not ‎בילדותיך). ‎Succ. ‎53a, ‎v. ‎בוש. ‎-- ‎B. ‎Bath. ‎131a ‎וכ׳ ‎בי ‎היתה ‎י׳ ‎I ‎was ‎wayward ‎and ‎set ‎my ‎face ‎against ‎&c.; ‎a. ‎e.

‎ ‎ch. ‎1) ‎same. ‎B. ‎Mets. ‎44a ‎וכ׳ ‎מאי ‎בילדותיה ‎what ‎was ‎his ‎view ‎in ‎his ‎earrly ‎years? ‎(Ab. ‎Zar. ‎52b ‎בילדותו, ‎v. ‎preced.). ‎--2) ‎v. ‎next ‎w.

‎ ‎f. ‎(preced. ‎wds.) ‎=h. ‎מולדת ‎birth, ‎birthplace, ‎family. ‎Targ. ‎O. ‎Gen. ‎XI, ‎28 ‎ed. ‎Berl. ‎(Y. ‎ילדו׳). ‎Ib. ‎XII, ‎1; ‎a. ‎fr.

‎, ‎ ‎f. ‎(preced. ‎wds.) ‎midwife. ‎- ‎Pl. ‎ילדתא, ‎יולדתא. ‎Targ. ‎Y. ‎II ‎Ex. ‎I ‎15 ‎[read] ‎עברייתא ‎יו׳. ‎Ib. ‎19 ‎ילדתי ‎(corr. ‎acc.).

‎, ‎v. ‎ולידתא.

‎, ‎constr. ‎ילוד, ‎v. ‎ילד.

‎ ‎ch., ‎constr. ‎ילוד ‎same. ‎Targ. ‎Job ‎XV, ‎14 ‎אתתא ‎י׳ ‎(Ms. ‎יליד) ‎born ‎of ‎woman.

‎ ‎m. ‎(b. ‎h.; ‎preced. ‎wds.) ‎born, ‎existing. ‎- ‎Pl. ‎ילודים. ‎Ned. ‎III, ‎9; ‎ib. ‎30b, ‎v. ‎ילד ‎Nif. ‎-- ‎Ab. ‎IV, ‎22 ‎למות ‎הי׳ ‎the ‎living ‎are ‎destined ‎to ‎die.

‎ ‎m. ‎(ילל) ‎howler, ‎monster. ‎- ‎Pl. ‎ילולין. ‎Targ. ‎Job ‎XXX, ‎29 ‎Ms. ‎Var. ‎(ed. ‎ירודין, ‎ed. ‎Lag. ‎ירורין; ‎h. ‎text ‎תנים).

‎. ‎יליד, ‎v. ‎ילד.

‎ ‎m. ‎(b. ‎h.; ‎ילד) ‎born; ‎בית ‎יליד ‎a ‎slave ‎born ‎in ‎the ‎owner's ‎house; ‎chill ‎of ‎a ‎slave, ‎contrad. ‎to ‎כסף ‎מקנת ‎an ‎acquired ‎slave. ‎Sabb. ‎135b.