Page:A Dictionary of the Targumim, the Talmud Babli and Yerushalmi, and the Midrashic Literature, Volume 1 (1903).djvu/573

 ‎satisty ‎his ‎appetite. ‎Koh. ‎R. ‎to ‎X, ‎11 ‎ט׳ ‎הארי ‎the ‎lion ‎goes ‎out ‎for ‎prey. ‎Sot. ‎47b ‎טרף ‎טורפי ‎those ‎robbing ‎(the ‎poor). ‎Zeb. ‎53b ‎טורף ‎של ‎חלקו ‎the ‎territory ‎of ‎the ‎tearer ‎(wolrs=Benjamin, ‎Gen. ‎XLIX, ‎27) ‎B. ‎Kam. ‎116b ‎לטורפה ‎to ‎plunder ‎it; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎2) ‎to ‎cast ‎with ‎force, ‎knock, ‎strike ‎against; ‎to ‎throw ‎away, ‎reject, ‎eject. ‎Hull. ‎III, ‎3 ‎טרפה ‎בכותל ‎he ‎cast ‎or ‎knocked ‎the ‎bird ‎against ‎the ‎wall. ‎Pesik. ‎R. ‎s. ‎11; ‎Num. ‎R. ‎s. ‎2 ‎אני ‎טורפה ‎אני ‎מגרשה ‎I ‎will ‎divorce ‎her, ‎I ‎will ‎cast ‎her ‎out ‎(cmp. ‎טרד). ‎-- ‎Ber. ‎5b ‎וכ׳ ‎לו ‎טורפין ‎his ‎prayer ‎is ‎thrown ‎in ‎his ‎face ‎(refus- ‎ed). ‎Y. ‎Yeb. ‎XVI, ‎15d ‎top ‎טרפני, ‎v. ‎טרד. ‎-- ‎3) ‎to ‎seize ‎for- ‎cibly. ‎Yoma ‎IV, ‎1 ‎בקלפי ‎ט׳ ‎he ‎took ‎the ‎ballot ‎out ‎with ‎haste. ‎-- ‎Esp. ‎to ‎seize ‎for ‎a ‎debt. ‎B. ‎Mets. ‎15a ‎בח ‎ובא ‎וטרפה ‎and ‎a ‎creditor ‎of ‎the ‎previous ‎owner ‎came ‎and ‎seized ‎it, ‎v. ‎טירפא. ‎-- ‎4) ‎to ‎chop, ‎hash, ‎to ‎beat, ‎mix. ‎Sabb.. ‎XIX, ‎2 ‎ושמן ‎יין ‎ט׳ ‎beat ‎wine ‎and ‎oil; ‎a. ‎e. ‎-- ‎Part. ‎pass. ‎טרוף, ‎f ‎טרופה. ‎Ibb. ‎38a ‎ט׳ ‎בשר ‎chopped ‎meat. ‎Ab. ‎Zar. ‎II. ‎6, ‎v. ‎טרית. ‎Y. ‎Nidd. ‎IV, ‎31a ‎(of ‎a ‎foetus). ‎Sabb. ‎VIII, ‎5 ‎(80b) ‎ט׳ ‎ביצה ‎an ‎egg ‎beaten ‎and ‎mixed ‎with ‎oil; ‎a. ‎fr. ‎V. ‎טרוף. ‎-- ‎5) ‎to ‎hackle, ‎comb ‎(fax ‎orwool). ‎Kil. ‎IX, ‎1. ‎Y. ‎Orl. ‎III, ‎63a; ‎Y. ‎Keth. ‎VI, ‎end, ‎31a ‎שטרפו ‎בכור ‎צמר ‎wool ‎of ‎a ‎first-born ‎that ‎has ‎been ‎hackled ‎(and ‎mixed ‎up ‎with ‎other ‎wool). ‎-- ‎6) ‎to ‎scrape, ‎scour, ‎to ‎plane. ‎Makhsh. ‎II, ‎4 ‎גגו ‎את ‎הטורף ‎(Var. ‎המטהר) ‎if ‎one ‎scrubs ‎his ‎roof; ‎Tosef. ‎ib. ‎I, ‎8. ‎-- ‎7) ‎to ‎make ‎טרפה, ‎to ‎infict ‎an ‎organie ‎defect. ‎Hull. ‎85b, ‎sq. ‎טרוף ‎א ‎go ‎and ‎maim ‎the ‎animal ‎(before ‎slaughtering ‎it). ‎Nif. ‎נטרף ‎1) ‎to ‎become ‎t'refah. ‎Ib. ‎9a, ‎a. ‎e. ‎נטרפה ‎במה ‎from ‎what ‎cause ‎it ‎became ‎trefah. ‎-- ‎2) ‎to ‎be ‎in ‎disorder, ‎a) ‎(with ‎דעה, ‎or ‎לב) ‎to ‎be ‎confused, ‎bewilderedd, ‎not ‎fully ‎conscious. ‎Y. ‎Sabb. ‎II, ‎5b ‎bot. ‎אבא ‎של ‎דעתו ‎נטרפה ‎my ‎father's ‎mind ‎is ‎unclear; ‎Snh. ‎68a. ‎Ib. ‎43a ‎שתטרף ‎כדי ‎דעתו ‎(not ‎שתטרוף) ‎that ‎his ‎(the ‎culprit's) ‎consciousness ‎may ‎be ‎benumbed; ‎Num. ‎R. ‎s. ‎10. ‎-- ‎Ib. ‎לבו ‎׳ ‎his ‎mind ‎becomes ‎confused ‎(from ‎drinking); ‎a. ‎fr. ‎-- ‎b) ‎(with ‎שעה, ‎of ‎political ‎disturbances) ‎to ‎be ‎troubled. ‎Snh. ‎11a; ‎Sot. ‎48b; ‎Tosef. ‎ib. ‎XIII, ‎5 ‎השעה) ‎נטרפה ‎the ‎political ‎con- ‎dition ‎was ‎too ‎much ‎troubled ‎(persecutions ‎prevailing). ‎Y. ‎Dem. ‎V, ‎24d ‎bot.; ‎a. ‎e. ‎Pi. ‎טרף ‎1) ‎to ‎shake ‎vehemently, ‎constantly. ‎Succ. ‎III, ‎9 ‎בלולביהן ‎מטרפין ‎העם ‎כל ‎ed. ‎Y. ‎(Mish. ‎ed. ‎Pes. ‎לול׳ ‎מטאת; ‎ed. ‎מנענעין) ‎all ‎the ‎people ‎shook ‎their ‎branches ‎con- ‎stantly ‎(during ‎the ‎recitation ‎at ‎Hallel, ‎contrad. ‎to ‎נענע). ‎-- ‎2) ‎to ‎unbalance ‎(the ‎mind, ‎cmp. ‎טלכל). ‎-- ‎Part. ‎pass. ‎מטורף. ‎Num. ‎R. ‎s. ‎10 ‎וכ׳ ‎מ׳ ‎לבו ‎his ‎mind ‎is ‎disturb- ‎ed ‎and ‎he ‎talks ‎improper ‎things, ‎v. ‎supra. ‎-- ‎3) ‎to ‎re- ‎jpectt ‎one's ‎petition, ‎to ‎refuse. ‎Part. ‎pass. ‎מטורף. ‎Ber. ‎V, ‎5 ‎מ׳ ‎שהוא ‎that ‎he ‎(the ‎patient ‎for ‎whom ‎prayer ‎is ‎said) ‎is ‎rejected ‎(bound ‎to ‎die), ‎opp. ‎מקובל ‎accepted. ‎-- ‎4) ‎to ‎disfigure, ‎to ‎make ‎ungainly ‎by ‎spots, ‎incisions ‎&c., ‎v. ‎טרוף). ‎Part. ‎pass. ‎as ‎ab. ‎Koh. ‎R. ‎to ‎X, ‎11 ‎the ‎serpent ‎is ‎asked ‎מט׳ ‎גופך ‎מה ‎מפני ‎why ‎has ‎thy ‎body ‎been ‎dis- ‎figured ‎(v. ‎Gen. ‎III, ‎14) ‎-- ‎5) ‎to ‎cast ‎about ‎(a ‎ship ‎on ‎high ‎sea), ‎v. ‎Hithpa. ‎-- ‎Part. ‎pass. ‎as ‎ab.; ‎pl. ‎מטורפים, ‎מטורפין. ‎Yeb. ‎47a, ‎v. ‎סהף. ‎Hif. ‎הטריף ‎1) ‎to ‎become ‎t ‎'refah, ‎to ‎be ‎afflicted ‎with. ‎a ‎fatal ‎organic ‎disease. ‎Num. ‎R. ‎s. ‎12, ‎end; ‎Cant. ‎R. ‎to ‎VI, ‎4; ‎Pesik. ‎Vayhi ‎p. ‎10a, ‎a. ‎e. ‎הטריפו ‎לא ‎the ‎animals ‎were ‎found ‎to ‎be ‎free ‎from ‎an ‎organic ‎disease. ‎-- ‎[2) ‎(in ‎later ‎liter.) ‎to ‎declare ‎trefah.] ‎- ‎3) ‎(denom. ‎of ‎טרף) ‎a) ‎to ‎cover ‎with ‎foliage. ‎Yalk. ‎Gen. ‎119, ‎v. ‎רטב. ‎-- ‎b) ‎to ‎sprout ‎with ‎moisture, ‎be ‎sappy. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎69 ‎וכ׳ ‎מצות ‎ה׳ ‎(Yalk. ‎Jud. ‎38 ‎הפריח) ‎sprouted ‎with ‎good ‎deeds ‎&c., ‎v. ‎רטב. ‎-- ‎[) ‎to ‎distribute ‎foodd, ‎v. ‎טרף.] ‎Htithpa. ‎היטרף, ‎Nithpa. ‎ניטרף ‎to ‎be ‎tossed ‎acout, ‎to ‎be ‎in ‎a ‎storm ‎near ‎the ‎shore. ‎Taan. ‎III, ‎7 ‎(19a) ‎הספינה ‎על ‎וכ׳ ‎המיטרפת ‎for ‎a ‎ship ‎which ‎is ‎seen ‎from ‎the ‎coast ‎tto ‎be ‎tossed ‎about; ‎ib. ‎14a ‎המטורפת ‎(v. ‎supra; ‎Ar. ‎ed. ‎Koh. ‎נכרפת ‎Nif.). ‎Tosef. ‎Sabb. ‎XIII ‎(XIV), ‎11 ‎ניטרפה ‎וכ׳ ‎ספינה ‎the ‎ship ‎lias ‎been ‎thrown ‎back ‎several ‎times ‎(was ‎prevented ‎from ‎landing ‎by ‎the ‎breakers).

‎, ‎ ‎ch. ‎same, ‎1) ‎to ‎take ‎by ‎force, ‎seize. ‎B ‎Mets. ‎14a ‎מיניה ‎וטרפה ‎. ‎. ‎. ‎אתי ‎(not ‎וטרפא) ‎the ‎creditor ‎came ‎and ‎took ‎it ‎from ‎him ‎(by ‎legal ‎seizure); ‎ib. ‎וקא ‎מיניה ‎ליה ‎טריף ‎(Ms. ‎H. ‎מיניה ‎וטרפה). ‎-לקוחות־ ‎ט׳ ‎to ‎seize ‎property ‎sold ‎by ‎the ‎debtor, ‎v. ‎לקוחות. ‎Ib. ‎19a; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎2) ‎to ‎throw, ‎strike, ‎knock ‎down. ‎Y. ‎Snh. ‎X, ‎29a ‎וטריף ‎לארעא ‎לון ‎and ‎let ‎them ‎fall ‎down. ‎Lam. ‎R. ‎to ‎I, ‎5 ‎גרמיה ‎ויטרוף ‎and ‎let ‎him ‎throw ‎himself ‎down. ‎Ib. ‎to ‎IV, ‎2 ‎וכ׳ ‎קולתיך ‎טרוף ‎cast ‎down ‎thy ‎pitcher ‎before ‎me; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎3) ‎to ‎knock ‎at, ‎shake, ‎rap. ‎Ber. ‎28a ‎אבבא ‎ט׳ ‎knocked ‎at ‎the ‎door. ‎Snh. ‎97a. ‎-- ‎Ib. ‎67b ‎בטבלא ‎ליה ‎ט׳ ‎he ‎struck ‎the ‎tabla ‎before ‎him; ‎a. ‎v. ‎fr. ‎-- ‎Trnsf. ‎to ‎carp ‎at, ‎to ‎contest ‎the ‎validity ‎of ‎a ‎decision. ‎Y. ‎Snh. ‎I, ‎beg. ‎18a ‎מיטרוף ‎בעי ‎wanted ‎to ‎protest ‎(against ‎R. ‎Isaac's ‎decision ‎because ‎he ‎acted ‎as ‎a ‎single ‎judge). ‎-- ‎ל) ‎to ‎declare ‎t'refah. ‎Hull. ‎10b. ‎Ib. ‎48b ‎למיטרפה. ‎. ‎. ‎סבר ‎Mar. ‎. ‎. ‎. ‎wanted ‎to ‎declare ‎it ‎trefah; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Part. ‎pass. ‎טריף ‎a) ‎struek ‎down ‎(in ‎the ‎agony ‎of ‎death). ‎Targ. ‎Jud. ‎III, ‎25; ‎IV, ‎22 ‎(h. ‎text ‎פל). ‎Lam. ‎R. ‎to ‎IV, ‎5 ‎בקיקלא ‎טריפין ‎(not ‎טריפון) ‎lying ‎on ‎dunghills. ‎-- ‎b) ‎thrown ‎away. ‎Y. ‎Snh. ‎X, ‎29a ‎top ‎לך ‎טריפין ‎הא ‎they ‎are ‎thrown ‎down ‎before ‎thee ‎(cmp. ‎טרון). ‎- ‎c) ‎(denom. ‎of ‎טרפא, ‎v. ‎טרוף) ‎spotted, ‎full ‎of ‎in- ‎cisions; ‎planed. ‎Ned. ‎25a; ‎Shebu. ‎29b, ‎v. ‎כרוף. ‎-- ‎[Y. ‎Shebi. ‎I, ‎end, ‎33c ‎לעוביה ‎טריפן ‎כד ‎יודן ‎אר, ‎read ‎with ‎R. ‎S.to ‎Shebi. ‎I, ‎8 ‎טרפון ‎בר ‎יודן ‎א״ר ‎or ‎טריפון, ‎לעוביה ‎being ‎a ‎corrupt ‎autography ‎of ‎ב״י ‎ליעז׳eeיעקב ‎בן ‎ליעזר] ‎Pa. ‎טריף ‎1) ‎to ‎knock, ‎strike, ‎dash. ‎Targ. ‎II ‎Kings ‎VIII, ‎12 ‎(h. ‎text ‎רטש). ‎Targ. ‎Nah. ‎II, ‎8 ‎(h. ‎text ‎תפף). ‎-- ‎2) ‎to ‎prey, ‎waitt ‎for ‎prey. ‎Targ. ‎Prov. ‎XXIII, ‎28 ‎מטדף. ‎-- ‎3) ‎to ‎drive ‎about. ‎Part. ‎pass. ‎מטרף. ‎Targ. ‎Y. ‎I ‎Ex. ‎XIV, ‎3 ‎(ed. ‎Amst. ‎מט ‎thpa.). ‎Targ. ‎Y. ‎II ‎Num. ‎XII, ‎12 ‎מטרפא. ‎-- ‎Trnsf. ‎to ‎agitate, ‎trouble, ‎v. ‎infra. ‎Ithpa. ‎איטריף, ‎thpe. ‎איטריף ‎1) ‎to ‎be ‎knocked ‎about, ‎dashed; ‎to ‎be ‎tossed ‎about; ‎to ‎be ‎n ‎spasms. ‎Targ. ‎Is. ‎XIII, ‎16. ‎Ib. ‎LI, ‎20; ‎a. ‎e. ‎--- ‎Lev. ‎R. ‎s. ‎12 ‎beg. ‎אילפא ‎כהד׳ ‎וכ׳ ‎דמיטרפא ‎like ‎the ‎ship ‎that ‎is ‎tossed ‎about ‎in ‎the ‎breakers ‎&c. ‎Snh. ‎95a ‎קמיה ‎אי׳ ‎יונה ‎אתו ‎a ‎dove ‎came ‎down ‎and ‎rolled ‎before ‎him ‎in ‎spasms. ‎-- ‎Trnsf. ‎to ‎be ‎agitated, ‎troubled. ‎Targ. ‎Gen. ‎XLI, ‎8 ‎(some ‎ed. ‎מטר׳ ‎Part. ‎pass. ‎Pa., ‎v. ‎supra). ‎Targ. ‎Ps. ‎LXXVII, ‎5; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Y. ‎Taan. ‎I, ‎64b ‎bot. ‎להכא ‎. ‎. ‎איטרפון ‎למה ‎why ‎did ‎tthe ‎rabbis ‎(you) ‎take ‎the ‎trouble ‎of ‎coming ‎hither. ‎-- ‎2) ‎to ‎be ‎spotted, ‎full, ‎of ‎incisions ‎&c., ‎v. ‎supra ‎a. ‎טרוף. ‎-- ‎3) ‎to ‎become, ‎or ‎be ‎trefah. ‎Hull. ‎57b ‎בה ‎דמיטרפה ‎במידי ‎in ‎the ‎same ‎limb ‎through ‎the ‎mutilation ‎of ‎which ‎the ‎animmal ‎became ‎trcfah. ‎Ib. ‎48a ‎מיטרפא ‎מיניה ‎דלאו ‎where ‎the