Page:A Dictionary of the Targumim, the Talmud Babli and Yerushalmi, and the Midrashic Literature, Volume 1 (1903).djvu/372

 ‎דמלכוותא ‎ה׳ ‎אחריהם ‎the ‎hosts ‎of ‎kingdoms ‎were ‎greedy ‎for ‎them ‎(to ‎have ‎a ‎foothold ‎in ‎their ‎country). ‎Lam. ‎R. ‎to ‎I, ‎17 ‎formerly ‎I ‎used ‎to ‎go ‎up ‎to ‎the ‎Temple ‎ה׳ ‎ה׳ ‎חגיגה ‎של ‎in ‎(singing) ‎troops ‎of ‎pilgrimage. ‎Lev. ‎R. ‎s. ‎33 ‎לע״ז ‎הו׳ ‎הומניות ‎נעשים ‎הייתם ‎(corr. ‎המו׳) ‎ye ‎used ‎to ‎form ‎troops ‎(noisy ‎processions) ‎for ‎idolatry; ‎v. ‎דיאוניסין.

‎, ‎Cant. ‎R. ‎to ‎V, ‎14, ‎read; ‎חמוניה ‎(v. ‎המי); ‎v. ‎Pesik. ‎B'shall. ‎p. ‎90b.

‎ ‎f. ‎(a ‎popular ‎corrupt. ‎of ‎ ~, ‎v. ‎Sm. ‎Ant. ‎s. ‎v. ‎Eupatorium) ‎liver-wort, ‎in ‎gen. ‎herbs ‎uscd ‎for ‎cooling ‎the ‎blood ‎(cmp. ‎חומצן). ‎Y. ‎Ned. ‎VII, ‎beg. ‎40b ‎וכ׳ ‎אפומליא ‎במיני ‎(read; ‎אפוטליא ‎or ‎אימט׳) ‎the ‎various ‎kinds ‎of ‎hepatoria, ‎e. ‎g. ‎Napu, ‎Melissophylon ‎and ‎Colo- ‎casia. ‎-- ‎Tosef. ‎Maasr. ‎III, ‎7 ‎וכ׳ ‎בה ‎נהגו ‎אמיטל׳ ‎(Var. ‎המטל׳) ‎for ‎hepatoria ‎the ‎scholars ‎allowed ‎no ‎exemption ‎&c. ‎Tosef. ‎Ab. ‎Zar. ‎IV ‎(V), ‎11 ‎וכ׳ ‎המיטליא ‎(Var. ‎המוט׳) ‎hep. ‎&c. ‎preparel ‎by ‎gentiles; ‎Y. ‎ib. ‎II, ‎41d, ‎Y. ‎Sabb. ‎I, ‎3c ‎bot. ‎מוט׳ ‎הרי ‎(read ‎ההימ׳); ‎Ab. ‎Zar. ‎38b ‎החמטליא ‎Ms. ‎M. ‎(ed. ‎המט׳). ‎Ib. ‎וכ׳ ‎ה׳ ‎היא ‎ed. ‎(Ms. ‎M. ‎ח׳) ‎hemtalia ‎is ‎(egally) ‎the ‎same ‎as ‎&c., ‎v. ‎פסיליא. ‎Cmp. ‎חומטריא.

‎, ‎ ‎(b. ‎h.; ‎cmp. ‎המם) ‎to ‎be ‎noisy, ‎excited. ‎with ‎אחר ‎to ‎rush ‎after, ‎be ‎greedy, ‎envious ‎&c. ‎-- ‎Cant. ‎R. ‎o ‎VIII, ‎11 ‎המו, ‎v. ‎המון ‎a. ‎המונות. ‎Part. ‎הומה, ‎v. ‎infra; ‎fem. ‎הומיה. ‎Y. ‎M. ‎Kat. ‎III, ‎beg. ‎81a ‎(in ‎a ‎riddle) ‎בירכתי ‎ה׳ ‎ביתה ‎she ‎(the ‎soul?) ‎is ‎restless ‎in ‎the ‎corners ‎of ‎her ‎house. ‎Midr. ‎Till. ‎to ‎Ps. ‎LXXVII ‎הומים ‎are ‎in ‎com- ‎motion. ‎Pi. ‎המה ‎same, ‎to ‎covet ‎(with ‎אחר). ‎Lev. ‎R. ‎s. ‎22 ‎(ref. ‎to ‎בהמון ‎אוהב, ‎Koh. ‎V, ‎9) ‎הממון ‎אחר ‎ומהמה ‎שהומה ‎מי ‎כל ‎whosoever ‎is ‎greedy ‎and ‎covetous ‎for ‎money; ‎ib. ‎הומה ‎תורה ‎אחר ‎ומה׳ ‎ambitious ‎to ‎accumulate ‎learning; ‎a. ‎e. ‎Part. ‎pass. ‎. ‎מהומת ‎anxious. ‎Nidd. ‎5a, ‎v. ‎בית. ‎-- ‎Denom. ‎ממון.

‎, ‎ ‎ch. ‎same, ‎to ‎be ‎excited, ‎to ‎roar, ‎rumble. ‎Targ. ‎Jer. ‎IV, ‎19. ‎Ib. ‎V, ‎22; ‎a. ‎e. ‎--[Targ. ‎Prov. ‎XXVIII, ‎27 ‎מהמי ‎Ar., ‎v. ‎חמא.]

‎, ‎ ‎f. ‎(b. ‎h.; ‎preced.)= ‎המון, ‎din ‎of ‎a ‎large ‎city. ‎Sifre ‎Deut. ‎43 ‎[readn] ‎מפוטיולין ‎רומי ‎של ‎ה׳ ‎קול, ‎v. ‎המון ‎a. ‎פוטיולין.

‎ ‎(corr. ‎המיונוס) ‎m. ‎( ~ ) ‎mule ‎whose ‎sire ‎is ‎an ‎ass. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎82, ‎end; ‎Y. ‎Ber. ‎VIII, ‎12b ‎top ‎(expl. ‎ימם, ‎Gen. ‎XXXVI, ‎24); ‎v. ‎המייפוס.

‎, ‎v. ‎המיה.

‎ ‎m. ‎(Pers. ‎hemyin, ‎Pl. ‎in ‎Levy ‎Targ. ‎Dict. ‎s. ‎v. ‎המינא) ‎belt, ‎girdle. ‎Erub. ‎X, ‎15 ‎(04b). ‎- ‎Pl. ‎המיינין. ‎Succ. ‎V, ‎3 ‎(51a) ‎מפקיעין ‎היו ‎ומהמייניהן ‎ed. ‎Y. ‎a. ‎Ms. ‎M. ‎(v. ‎Rabb. ‎D. ‎S. ‎a. ‎l. ‎note) ‎out ‎of ‎their ‎(old) ‎belts ‎they ‎made ‎wicks.

‎, ‎, ‎ ‎ch. ‎same. ‎Taag. ‎O. ‎Ex. ‎XXXIX, ‎29 ‎(ed. ‎Berl.; ‎oth. ‎ed. ‎המ׳); ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Erub. ‎94a ‎וכ׳ ‎המייניה ‎שקילו ‎Ms. ‎M. ‎(ed. ‎הימני׳, ‎corr. ‎acc.) ‎take ‎his ‎belt ‎and ‎tie ‎&c. ‎Meg. ‎27b ‎להמיינאי ‎משכנתיה ‎I ‎pawned ‎my ‎belt. ‎Zeb. ‎19a ‎וכ׳ ‎המיינאי ‎לי ‎מדלי ‎הוה ‎(Ms. ‎M. ‎הימינאי) ‎my ‎belt ‎had ‎slipped ‎upward ‎and ‎he ‎himself ‎pulled ‎it ‎down. ‎-- ‎Sabb. ‎59b ‎הימיינא. ‎- ‎Pl. ‎המיינין, ‎המי׳, ‎המייני, ‎הי׳. ‎Targ. ‎O. ‎Ex. ‎XXVIII, ‎4 ‎(ed. ‎Berl.; ‎oth. ‎ed. ‎ה׳). ‎-- ‎Sabb. ‎l. ‎c., ‎v. ‎קמרא.

‎, ‎Y. ‎Sabb. ‎VII, ‎10c ‎top, ‎v. ‎אמיינטון.

‎ ‎o. ‎המיפוס ‎m. ‎( ~, ‎8.) ‎hatf- ‎horse, ‎a ‎mule ‎whose ‎sire ‎is ‎a ‎horse. ‎Gen.R. ‎s. ‎82, ‎end ‎(expl. ‎ימם, ‎Gen. ‎XXXVI, ‎24) ‎המיסו ‎(corr. ‎acc., ‎in ‎oppos. ‎to ‎המיונס);Y. ‎Ber. ‎VIII, ‎12b ‎top ‎היימים ‎אמרין ‎ורבנן ‎(corr. ‎acc.).

‎ ‎m. ‎(המם) ‎confused ‎in ‎mind, ‎delirious. ‎Y. ‎Gitt. ‎VII, ‎beg. ‎48c, ‎expl. ‎קורדייקוס.

‎, ‎v. ‎הימ׳.

‎, ‎v. ‎המיינא.

‎ ‎m. ‎(, ‎hemina) ‎hemina, ‎a ‎liquid ‎measure, ‎half ‎a ‎setarius ‎(nearly ‎half ‎a ‎pint ‎English). ‎-- ‎Pl. ‎המינין. ‎Targ. ‎II ‎Esth. ‎lI, ‎8 ‎(ed. ‎Lag. ‎המינון, ‎corr. ‎acc.).

‎, ‎v. ‎המייפוס.

‎, ‎v. ‎הימוצתא.

‎, ‎, ‎v. ‎next. ‎w.

‎ ‎(prob.) ‎pr. ‎n. ‎m. ‎Hamiram, ‎a ‎person ‎from ‎whom ‎certain ‎secular ‎books ‎are ‎named; ‎ה׳ ‎ספרי ‎(cmp. ‎סירא ‎בן, ‎לנה ‎בן, ‎תגלא ‎בן). ‎Yad. ‎IV, ‎6 ‎(comment. ‎מירס, ‎מירם); ‎Y. ‎Snh. ‎X, ‎28a ‎top ‎ה׳ ‎ספרי ‎(contrad. ‎to ‎ספרים ‎החיצונים). ‎Hull. ‎60b ‎worth ‎to ‎be ‎burnt ‎מירון ‎כספרי ‎Ar. ‎ed. ‎Koh. ‎s. ‎v. ‎מרום ‎(Var. ‎המירוס,מרון, ‎missing ‎in ‎ed.). ‎[Con- ‎jectures; ‎Homeros ‎(Homer); ‎llp.ep~otu ‎(iil.a ‎) ‎diariies; ‎symbolical ‎name='the ‎Loord ‎remove ‎them'. ‎V. ‎Koh. ‎Ar. ‎Compl. ‎s. ‎v. ‎מרום.]

‎, ‎v. ‎preced.

‎, ‎v. ‎הימלטא.

‎, ‎v. ‎הימלתא.

‎ ‎(b. ‎h.; ‎cmp. ‎המי) ‎1) ‎to ‎confound. ‎Tanh. ‎Vayera ‎22 ‎וכ׳ ‎והלך ‎הממו ‎He ‎confounded ‎him ‎(took ‎him ‎by ‎surprise), ‎and ‎thus ‎he ‎(A ‎braham) ‎went ‎to ‎sacrifice ‎his ‎son; ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎55. ‎-- ‎Mekh. ‎B'shall. ‎s. ‎b ‎(ref. ‎to ‎Ex. ‎XIV, ‎24) ‎הממן ‎ערבבן ‎He ‎confounded ‎them, ‎He ‎brought ‎confusion ‎into ‎their ‎ranks; ‎ib. ‎. ‎2; ‎a. ‎e. ‎-- ‎2) ‎to ‎stir ‎up, ‎5weep ‎(v. ‎next ‎w.). ‎Lam. ‎R. ‎introd. ‎(R. ‎Abbahu ‎2) ‎(expl. ‎הכביד, ‎Is. ‎VIII, ‎23, ‎and ‎ref. ‎to ‎Targ. ‎Is. ‎XIV, ‎23) ‎כבמכביד ‎הממם ‎he ‎swept ‎them ‎as ‎with ‎a ‎broom ‎(Num. ‎R. ‎s. ‎23, ‎end, ‎a. ‎e. ‎הכבידן, ‎v. ‎כבד); ‎Yalk. ‎Is. ‎282 ‎במכבד ‎ה׳. ‎[הומם, ‎denom. ‎of ‎מום ‎q. ‎v.]

‎ ‎ch. ‎same; ‎Pa. ‎המם, ‎or ‎Af. ‎אהמם ‎to ‎sweep. ‎Targ. ‎Is. ‎XIV, ‎23 ‎(h. ‎text ‎טאטא).

‎, ‎tthpa. ‎אתהמם ‎(denom. ‎of ‎מום) ‎to ‎mutilate ‎one's ‎self ‎(b. ‎התגודד). ‎Targ. ‎O. ‎Deut. ‎XIV, ‎I ‎(ed. ‎Berl. ‎4