Page:A Dictionary of the Targumim, the Talmud Babli and Yerushalmi, and the Midrashic Literature, Volume 1 (1903).djvu/308

 ‎thpe. ‎אתדש, ‎אידש ‎to ‎be ‎trampled ‎upon, ‎threshed. ‎Targ. ‎Is. ‎XXIV, ‎3. ‎Ib. ‎XXV, ‎10. ‎-- ‎[Targ. ‎Jer. ‎XLVIII, ‎26, ‎v. ‎דשש.] ‎Polel ‎דושש. ‎Pap. ‎דשדש, ‎v. ‎דשש.

‎, ‎v. ‎דוושא.

‎ ‎m. ‎(דשן) ‎fat ‎pasture ‎ground. ‎Sifre ‎Num. ‎81; ‎Deut. ‎62 ‎יריחו ‎של ‎דושנה ‎(cmp. ‎דשן ‎Jer. ‎XXXI, ‎39).

‎, ‎ ‎f. ‎(sub. ‎בית) ‎m. ‎a ‎subterranean ‎masoned ‎store-room, ‎cistern, ‎cellar. ‎[Syr. ‎חדותא ‎grex, ‎horreum, ‎P. ‎Sm. ‎1200.] ‎[In ‎Mishnah ‎Seder ‎Toharoth ‎חדות, ‎v. ‎R. ‎S. ‎to ‎Ohol. ‎XI, ‎8.] ‎B. ‎Bath. ‎IV, ‎2 ‎he ‎who ‎sells ‎a ‎house, ‎has ‎not ‎sold ‎with ‎it ‎הד׳ ‎את ‎ולא ‎הבור ‎את ‎לא ‎either ‎the ‎pit ‎or ‎the ‎duth. ‎Ib. ‎64a ‎וכ׳ ‎הד׳ ‎ואחד ‎הבור ‎אחד ‎bor ‎and ‎duth ‎are ‎subterranean, ‎בבנין ‎ד׳ ‎בחפירה ‎בור ‎a ‎bor ‎is ‎made ‎by ‎digging, ‎a ‎duth ‎by ‎masonry. ‎Tosef. ‎Erub. ‎XI ‎(VIII), ‎I8; ‎Tosef. ‎Pes. ‎I, ‎3 ‎והד׳ ‎היציע; ‎Y. ‎ib. ‎I, ‎27b ‎top ‎והחד׳. ‎Ib. ‎וכ׳ ‎לה ‎שיש ‎בח׳ ‎treating ‎of ‎a ‎hadduth ‎which ‎has ‎a ‎lid. ‎R. ‎Hash. ‎III, ‎7. ‎-- ‎Y. ‎Ab. ‎Zar. ‎II, ‎40c ‎bot. ‎לחרות ‎. ‎. ‎. ‎עולה ‎(corr. ‎acc.) ‎when ‎going ‎up ‎with ‎him ‎to ‎the ‎upper ‎story ‎or ‎down ‎to ‎the ‎cellar ‎&c. ‎Kel. ‎V, ‎6 ‎ed. ‎Derenb. ‎הח׳. ‎Ohol. ‎XI, ‎8 ‎הח׳;Tosef ‎ib. ‎XII, ‎4 ‎הד׳; ‎a. ‎frr. ‎-- ‎Pl ‎דותיות. ‎Tosef. ‎B. ‎Bath. ‎III, ‎1 ‎(Var. ‎דותות, ‎Mish. ‎ib. ‎IV, ‎2 ‎sing.). ‎-חדותתין־. ‎Y. ‎ib. ‎IV, ‎14c ‎bot. ‎חרותין ‎gd. ‎Krot. ‎(corr. ‎acc.). ‎[Our ‎w. ‎seems ‎to ‎be ‎originally ‎חדות, ‎fr. ‎יחד. ‎Astto ‎rejection ‎ofח ‎cmp.חלבצין.]

‎, ‎, ‎v. ‎דוותא.

‎, ‎, ‎v. ‎דחי.

‎, ‎Iy. ‎דחד ‎(=חדחד) ‎to ‎set ‎apart ‎of ‎each ‎kindl. ‎Targ. ‎Y. ‎IDeut. ‎XV, ‎14 ‎(~O. ‎פרש, ‎h. ‎text ‎ענק ‎Hif) ‎מדחדא ‎ליה ‎תדחדון ‎(ed. ‎Amst. ‎תדחר׳ ‎מדחר׳, ‎corr. ‎acc.).

‎, ‎v. ‎דחי.

‎, ‎ ‎(cmp. ‎זהה) ‎to ‎be ‎merry, ‎wanton. ‎-Denom.;

‎ ‎f. ‎ester, ‎dancer. ‎- ‎Pl. ‎דהון. ‎Dan. ‎VI, ‎19 ‎(cmp. ‎דחייא; ‎oth. ‎opin. ‎next ‎w.).

‎ ‎f. ‎pl. ‎(v. ‎preced.) ‎boards ‎used ‎at ‎weddings ‎as ‎tacles. ‎Tosef. ‎Kel. ‎B. ‎Mets. ‎V, ‎3 ‎Kimhi ‎(ed. ‎Zuck. ‎רחוינית, ‎Var. ‎רחזיונות).

‎ ‎m., ‎pl. ‎דחוהי ‎(דחח, ‎v. ‎דחה) ‎wantonness. ‎Targ. ‎Ps. ‎LXII, ‎9 ‎ed. ‎Lag, ‎v. ‎זחוחא.

‎, ‎v. ‎דחי.

‎, ‎v. ‎דיחוי.

‎ ‎m. ‎(דחיך) ‎feast, ‎wedding ‎entertainment. ‎Koh. ‎R. ‎to ‎II, ‎2 ‎[read;] ‎וכ׳ ‎מערבבא ‎דדחוכיה ‎he ‎whose ‎feast ‎is ‎disturbed, ‎--what ‎has ‎rejoicing ‎to ‎do ‎with ‎him?; ‎Pesik. ‎Ahare ‎p. ‎169b ‎מעורבב ‎דרחבה ‎הן ‎(read ‎דדחוכיה ‎הן); ‎Lev. ‎R. ‎s. ‎20.

‎ ‎m. ‎(דחק) ‎1) ‎oppression. ‎Targ. ‎Ex. ‎VI, ‎6. ‎Targ. ‎Ps. ‎XLIII, ‎2. ‎- ‎2) ‎need, ‎tint. ‎Targ. ‎II ‎Chr. ‎XVIII, ‎26; ‎I ‎Kings ‎XXII, ‎27.

‎, ‎, ‎ ‎(b. ‎h. ‎דחה) ‎1) ‎to ‎push ‎away, ‎thrust. ‎Tosef. ‎Yoma ‎Iv ‎(II), ‎14 ‎מת ‎ולאא ‎דחאו; ‎Y. ‎ib. ‎VI, ‎43c ‎bot. ‎דחייו ‎if ‎the ‎man ‎thrust ‎the ‎goat ‎down ‎the ‎precipice, ‎and ‎it ‎did ‎not ‎die. ‎Snh. ‎107b, ‎a. ‎e. ‎שמאל ‎תהא ‎וכ׳ ‎דוחה ‎let ‎the ‎left ‎hand ‎repel ‎them ‎and ‎the ‎right ‎invite; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Transf. ‎בקש ‎ד׳, ‎or ‎בקנה ‎to ‎dismiss ‎with ‎a ‎vague ‎or ‎paltry ‎reply. ‎Hull. ‎27b. ‎Tanh. ‎Huck. ‎8; ‎Num. ‎R. ‎s. ‎19; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎2) ‎to ‎expel. ‎Tosef. ‎Dem. ‎III, ‎4; ‎Bekh. ‎31a; ‎Y. ‎Dem. ‎II, ‎23a ‎top, ‎v. ‎חבירות. ‎-- ‎3) ‎to ‎suspend, ‎make ‎in- ‎operative, ‎supersede. ‎Ohol. ‎VII, ‎6 ‎וכ׳ ‎מפני ‎נפש ‎דוחין ‎אין ‎we ‎dare ‎not ‎set ‎aside ‎the ‎regard ‎due ‎to ‎one ‎human ‎life ‎for ‎the ‎sake ‎of ‎saving ‎another ‎human ‎life; ‎Gen ‎R. ‎s. ‎94 ‎וכ׳ ‎דוחים ‎עושין ‎כד ‎is ‎it ‎thus ‎one ‎must ‎act? ‎dare ‎you ‎sacrifice ‎one ‎life ‎&c.-- ‎Y. ‎Snh. ‎VIII, ‎26c ‎top ‎הספק ‎את ‎ד׳ ‎to ‎disregard ‎the ‎doubt ‎the ‎benefit ‎of ‎which ‎is ‎to ‎be ‎given ‎to ‎the ‎criminal. ‎-- ‎Y. ‎Shek. ‎IV, ‎47d ‎bot. ‎וכ׳ ‎אותו ‎דחינו ‎we ‎postponed ‎it ‎(the ‎fast) ‎to ‎the ‎first ‎day ‎of ‎the ‎week; ‎Meg. ‎5b ‎דחינוהו; ‎Erub. ‎41a ‎דחינהו. ‎-- ‎Pes. ‎VI, ‎1. ‎. ‎דברים ‎אלו ‎וכ׳ ‎דוחין ‎the ‎following ‎performances ‎needed ‎for ‎the ‎Pass- ‎over ‎offering ‎take ‎precedence ‎of ‎the ‎Sabbath ‎(cause ‎a. ‎suspension ‎of ‎the ‎Sabbath ‎laws); ‎a. ‎v. ‎fr. ‎-- ‎Part. ‎pass. ‎דחוי ‎a) ‎pushed, ‎hurried. ‎M. ‎Kat. ‎28a ‎דחויה ‎מיתה ‎a ‎hurried ‎death. ‎- ‎b) ‎suspended, ‎superseded. ‎Yoma ‎7b, ‎a. ‎fr. ‎טומאה ‎וכ׳ ‎היא ‎דחויה ‎the ‎law ‎about ‎levitical ‎purity ‎is ‎only ‎suspended ‎for ‎the ‎sake ‎of ‎an ‎entire ‎community ‎(and ‎its ‎suspension ‎requires ‎atonement), ‎opp. ‎הותרה ‎טומאה ‎the ‎law ‎&c. ‎is ‎inoperative. ‎Zeb. ‎12a ‎מעיקרו ‎ד׳ ‎unfit ‎from ‎the ‎siart, ‎opp. ‎ונדחה ‎נראה, ‎v. ‎infra. ‎-- ‎[Yeb. ‎80b; ‎Gitt. ‎57a ‎דוחה, ‎v. ‎דיהה.] ‎Nif. ‎נדחה ‎to ‎be ‎pushed ‎aside, ‎suspended; ‎to ‎give ‎way. ‎Meg. ‎5b ‎ידחה ‎ונ׳ ‎הואיל ‎the ‎fast ‎being ‎once ‎suspended ‎(on ‎account ‎of ‎the ‎Sabbath), ‎let ‎it ‎remain ‎so ‎(and ‎not ‎be ‎taken ‎up ‎on ‎Sunday). ‎Pes. ‎66b ‎נידחין ‎צבור ‎ואין ‎. ‎. ‎. ‎כ׳ ‎איש ‎an ‎individual ‎(if ‎unclean ‎on ‎Passover) ‎is ‎suspended ‎(post- ‎pones ‎the ‎celebration) ‎until ‎the ‎second ‎Passover ‎(Num. ‎IX, ‎10 ‎sq.), ‎but ‎not ‎a ‎community. ‎Yoma ‎64a ‎חיים ‎בעלי ‎נידחין ‎אינן ‎animals ‎(dedicated ‎for ‎sacrifices) ‎cannot ‎be ‎removed ‎forever ‎from ‎sacred ‎use ‎(as ‎long ‎as ‎the ‎obstacle ‎lies ‎not ‎in ‎their ‎physical ‎unfitness). ‎Ib. ‎ונ׳ ‎נראה ‎once ‎fit ‎and ‎then ‎discarded ‎(on ‎account ‎of ‎a ‎temporary ‎unfit- ‎ness). ‎- ‎Ber. ‎64a ‎מפניו ‎נדחת ‎שעה ‎. ‎. ‎הנ׳ ‎כל ‎to ‎him ‎who ‎gives ‎way ‎to ‎time ‎(yielding ‎patiently ‎to ‎circumstances), ‎time ‎will ‎give ‎way, ‎v. ‎דחק. ‎Hif. ‎הדחה ‎1) ‎to ‎remove ‎hurriedly. ‎M. ‎Kat. ‎22a ‎מדחה ‎מיטתו ‎he ‎who ‎is ‎anxious ‎to ‎remove ‎the ‎bier ‎of ‎a ‎relative ‎(hurries ‎the ‎burial). ‎-- ‎2) ‎to ‎thrust. ‎Arakh. ‎30b ‎אבן ‎אדהה ‎וכ׳ ‎אחר ‎Rashi ‎(ed. ‎אידחה, ‎corrupt. ‎of ‎אידה; ‎Ar. ‎דחה ‎imperat. ‎Kal) ‎I ‎will ‎throw ‎a ‎stone ‎after ‎the ‎fallen ‎man ‎(not ‎give ‎the ‎sinner ‎a ‎chance ‎to ‎return). ‎[Naz. ‎16b ‎מדחין ‎בה ‎Ar., ‎read ‎with ‎ed. ‎בה ‎כדהוינן.] ‎[Tosef. ‎Toh. ‎VIII, ‎8 ‎המדחה, ‎v. ‎וחס.]

‎, ‎ ‎ch. ‎same, ‎1) ‎to ‎thrust, ‎push, ‎knock ‎down. ‎Targ. ‎O. ‎Num. ‎XXXV, ‎20 ‎דחהי ‎he ‎knocked ‎him ‎down ‎(h. ‎text ‎הדף; ‎Y. ‎דחייה). ‎Targ. ‎Ps. ‎CXVIII, ‎13; ‎a. ‎e. ‎-- ‎2) ‎to ‎suspend, ‎supersede ‎&c., ‎v. ‎preced. ‎3). ‎Zeb. ‎12b ‎הוא ‎בידים ‎נפשיה ‎ד׳ ‎he ‎debarred ‎himself ‎from ‎offering ‎(on ‎account ‎of ‎his ‎apostasy). ‎Pes. ‎69b ‎לידחי ‎אימא ‎I ‎might ‎think ‎they ‎take ‎precedence ‎of ‎the ‎Sabbath. ‎Ber. ‎23a ‎הוא ‎דחויא ‎גברא ‎the ‎person ‎was ‎for ‎the ‎time ‎in ‎an ‎unfit ‎condition ‎to ‎pray ‎(and ‎his ‎prayer ‎does ‎not ‎count ‎at ‎all). ‎צg7