Page:A Dictionary of the Targumim, the Talmud Babli and Yerushalmi, and the Midrashic Literature, Volume 1 (1903).djvu/284

 ‎S. ‎a. ‎l. ‎note; ‎ed. ‎גונדרי ‎דמחזקא, ‎corr. ‎acc.) ‎if ‎the ‎field ‎is ‎known ‎for ‎its ‎stony ‎clods.

‎ ‎h. ‎a. ‎ch. ‎m. ‎(v. ‎גריס) ‎grist-maker ‎or ‎dealer. ‎Y. ‎Ber. ‎I, ‎2d ‎bot. ‎R. ‎Jacob ‎׳. ‎Y. ‎Maas. ‎Sh. ‎IV, ‎54d ‎bot. ‎לו׳ ‎פירין ‎חווי ‎showed ‎the ‎produces ‎to ‎a ‎grist-dealer ‎(to ‎value ‎them). ‎-- ‎Pl. ‎גרוסות, ‎גרוסים. ‎Men. ‎X, ‎4; ‎Lev. ‎R. ‎s. ‎18 ‎ג׳ ‎של ‎רחים; ‎Pesik. ‎R. ‎s. ‎28 ‎גרוסת ‎(corr. ‎acc.) ‎the ‎grist- ‎grinders ‎mills; ‎Pesik. ‎Haomer, ‎p. ‎69a ‎גריסות ‎(corr. ‎acc.); ‎a. ‎e. ‎- ‎Y. ‎Pes. ‎IV, ‎30d ‎top; ‎Y. ‎M. ‎Kat. ‎II, ‎end, ‎81b ‎תגרוסי ‎צפורין ‎the ‎grisb ‎makers ‎of ‎Sepphoris.

‎ ‎f ‎(גרס) ‎a ‎dish ‎of ‎beans ‎(a ‎remedy ‎for ‎melancholy). ‎Targ. ‎II ‎sth. ‎III, ‎8 ‎(cmp. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎94, ‎beg.).

‎, ‎v. ‎גרוסה.

‎, ‎, ‎v. ‎גירוע.

‎, ‎v. ‎גרע.

‎ ‎m. ‎=גרופית ‎block ‎or ‎shoot. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎53 ‎lest ‎people ‎say ‎וכ׳ ‎מביתו ‎ג׳ ‎(Isaac ‎is) ‎a ‎shoot ‎taken ‎from ‎the ‎house ‎of ‎Abimelekh. ‎Tanh. ‎B'huck. ‎5, ‎v. ‎גרופית.

‎, ‎, ‎, ‎v. ‎גרופית.

‎, ‎v. ‎אגרופינא.

‎ ‎f. ‎(גרף, ‎cmp. ‎אגרוף) ‎[as ‎large ‎as ‎a ‎fist,] ‎little ‎stump ‎or ‎shoot. ‎Kel. ‎XII, ‎8 ‎זית ‎של ‎ג׳ ‎a ‎vessel ‎made ‎out ‎of ‎a ‎piece ‎of ‎an ‎olive ‎tree; ‎Tosef. ‎ib. ‎B. ‎Mets. ‎II, ‎19 ‎he ‎who ‎makes ‎vessels ‎זית ‎של ‎מג׳ ‎R. ‎S. ‎to ‎Kel. ‎l. ‎c. ‎(ed. ‎Zuck. ‎גרפות, ‎גפו, ‎corr. ‎acc.). ‎-- ‎Metaph. ‎שקמה ‎של ‎ג׳ ‎block ‎of ‎a. ‎sycamore ‎tree, ‎i. ‎e. ‎a ‎man ‎barren ‎of ‎thought, ‎ignorant; ‎barren ‎of ‎merits, ‎worthless. ‎Tanh. ‎B'huck. ‎5 ‎Jephtah ‎was ‎as ‎poor ‎in ‎the ‎Law ‎שקמה ‎של ‎כגרופו ‎(ed. ‎Bub. ‎7 ‎היה ‎ש׳ ‎של ‎גרופות, ‎note; ‎גרופית) ‎as ‎a ‎block ‎&c. ‎-- ‎Y. ‎Ab. ‎Zar. ‎II, ‎40c; ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎25, ‎end; ‎Ruth ‎R. ‎s. ‎I, ‎opp. ‎זית ‎של ‎כ׳ ‎one ‎rich ‎in ‎merits; ‎a. ‎e. ‎-- ‎Pl. ‎גרופיות. ‎B. ‎Bath. ‎V, ‎3 ‎if ‎one ‎buys ‎olive ‎trees ‎for ‎felling, ‎ג׳ ‎שתי ‎מניח ‎he ‎must ‎leave ‎a ‎stump ‎of ‎two ‎fists' ‎size ‎(out ‎of ‎which ‎new ‎shoots ‎may ‎rise); ‎Tosef. ‎ib. ‎IV, ‎7 ‎(v. ‎Tog'f. ‎Y. ‎Tob ‎a. ‎l., ‎a. ‎B. ‎Bath. ‎80b). ‎- ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎31, ‎end ‎לזתים ‎ג׳ ‎Ar. ‎(ed. ‎sing.) ‎shoots ‎for ‎future ‎olive ‎plantation.

‎, ‎v. ‎גרר ‎a. ‎גרוד.

‎ ‎m., ‎גרושה ‎f. ‎(part. ‎pass. ‎of ‎גרש) ‎a ‎divorced ‎spouse. ‎Pes. ‎112a ‎ג׳ ‎שנשא ‎ג׳ ‎a ‎divorced ‎husband ‎who ‎married ‎a ‎divorced ‎wife. ‎Ib. ‎בעלה ‎בחיי ‎ג׳ ‎marrying ‎a ‎divorced ‎wife ‎while ‎her ‎husband ‎is ‎yet ‎alive. ‎Ned. ‎20b ‎הלב ‎גרושת ‎divorced ‎at ‎heart, ‎one ‎whom ‎her ‎husband ‎is ‎determined ‎to ‎divorce; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Pl. ‎גרושים, ‎f. ‎גרושות. ‎Yalk. ‎Jer. ‎268 ‎לי ‎אתם ‎ג׳ ‎וכי ‎are ‎ye ‎divorced ‎from ‎me ‎(the ‎Lord)?

‎, ‎ ‎m. ‎pl. ‎(גרש) ‎sending ‎of, ‎divorce. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎19; ‎Lam. ‎R. ‎introd. ‎4 ‎(ref. ‎to ‎Gen. ‎III, ‎23 ‎sq.) ‎ובג׳ ‎בשלוחין ‎אותו ‎דנתי ‎Ipunished ‎him ‎with ‎expulsion ‎and ‎banishment. ‎-- ‎Gitt. ‎64a ‎לגי׳ ‎אומר ‎שליש ‎the ‎trustee ‎says ‎(the ‎letter ‎has ‎been ‎given ‎me ‎not ‎as ‎a ‎deposit ‎but) ‎as ‎a ‎letter ‎of ‎divorce ‎which ‎I ‎was ‎authorized ‎by ‎thy ‎wife ‎to ‎receive ‎in ‎her ‎behalf. ‎-- ‎Y. ‎Kidd.I, ‎58c ‎top ‎ג׳ ‎להן ‎אין ‎גוים ‎the ‎law ‎of ‎divorce ‎(according ‎to ‎Deut. ‎XXIV, ‎3) ‎does ‎not ‎apply ‎to ‎gentiles. ‎Ib. ‎וכ׳ ‎ג׳ ‎להם ‎שאין ‎או ‎either ‎they ‎have ‎not ‎the ‎institution ‎of ‎divorce, ‎or ‎either ‎may ‎divorce ‎the ‎other; ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎18; ‎a. ‎fr.

‎, ‎ ‎f. ‎(denom. ‎of ‎גר) ‎1) ‎the ‎stranger's ‎civic ‎condition. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎44; ‎Pesik. ‎R. ‎s. ‎15, ‎a. ‎e., ‎v. ‎איסופוליטיא. ‎-- ‎2) ‎conversion ‎to ‎Judaism. ‎Gitt. ‎85a.

‎, ‎, ‎ ‎f. ‎(גרזימין ‎m. ‎pl.) ‎(נרזם, ‎Parel ‎of ‎גזם, ‎cmp. ‎b. ‎h. ‎כרסם) ‎nibblings, ‎dessert ‎(mostly ‎of ‎fruits, ‎v. ‎infra). ‎Lam. ‎R. ‎introd. ‎10 ‎I ‎wished ‎they ‎had ‎made ‎me ‎(the ‎Lord) ‎וכ׳ ‎הזו ‎כגרזימי ‎ed. ‎(Var. ‎גריזמי, ‎Ar. ‎גרוז׳) ‎like ‎dessert ‎which ‎(at ‎least) ‎is ‎served ‎up ‎at ‎the ‎end; ‎Esth. ‎R. ‎to ‎I, ‎9 ‎הזה ‎ככרזימין; ‎Yalk. ‎Is. ‎318 ‎וכ׳ ‎כגרומזי ‎(corr. ‎acc.). ‎Y. ‎Ber. ‎VI, ‎10c ‎bot. ‎גריזמי, ‎גריזמתה ‎ed. ‎Krot. ‎(Ar. ‎פרפרת=(גרוזמתא ‎a. ‎כיסנין. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎33 ‎וכ׳ ‎דדהב ‎גרוזמי ‎Ar. ‎Var. ‎(ed. ‎גידומי, ‎נרדומי, ‎v. ‎גדם) ‎golden ‎fruits ‎on ‎a ‎golden ‎tray; ‎Lev. ‎R. ‎s. ‎27 ‎דדהב ‎גרוזמין ‎Ar. ‎(ed. ‎רמונין ‎. ‎. ‎. ‎חזורין); ‎[Pesik. ‎Shor, ‎p. ‎74b ‎. ‎. ‎. ‎בחורין ‎וגקרמונין ‎. ‎. ‎ורימונין ‎(corr. ‎וגרזימין ‎. ‎. ‎. ‎בחזרין); ‎Tanh. ‎Emor ‎6 ‎ובלחמא].

‎, ‎v. ‎גורזקי.

‎, ‎ ‎(b. ‎h.) ‎1) ‎to ‎be ‎rough, ‎grating, ‎scraping; ‎v. ‎גרה, ‎גרון ‎&c. ‎-- ‎2) ‎to ‎be ‎hot, ‎burn, ‎singe ‎(cmp. ‎חדה). ‎Pi. ‎גירה, ‎גרה ‎to ‎incite, ‎stir ‎up, ‎let ‎loose. ‎Snh. ‎107b ‎וכ׳ ‎דובים ‎שגי׳ ‎because ‎he ‎let ‎the ‎bears ‎loose ‎against ‎the ‎children. ‎Ex. ‎R. ‎s. ‎21 ‎לפרעה ‎ג׳ ‎He ‎incited ‎Pharaoh ‎&c. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎19, ‎end ‎(interpret. ‎hishshiani, ‎Gen. ‎III, ‎13) ‎גירני. ‎Cant. ‎R. ‎to ‎I, ‎4 ‎(play ‎on ‎משכני ‎ib.) ‎בי ‎שגרית ‎ממה ‎הרעים ‎שכני ‎from ‎my ‎hostile ‎neighbors ‎whom ‎thou ‎hast ‎incited ‎against ‎me. ‎- ‎Trnsf. ‎בר ‎הדוב ‎את ‎ג׳ ‎to ‎let ‎temptation ‎loose ‎against. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎87 ‎וכ׳ ‎בך ‎מגרה ‎אני ‎I ‎shall ‎lay ‎temptation ‎in ‎thy ‎way; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Lev. ‎R. ‎s. ‎17 ‎שיגרה ‎ביום ‎וכ׳ ‎on ‎the ‎day ‎when ‎the ‎Lord ‎shall ‎stir ‎up ‎his ‎anger ‎&c. ‎Hithpa. ‎התגה, ‎Nithpa. ‎נתגרה ‎1) ‎to ‎be ‎infamed, ‎ealous; ‎to ‎rival. ‎Snh. ‎19a ‎בזו ‎זו ‎מתגרות ‎jealous ‎of ‎one ‎another. ‎-- ‎2) ‎to ‎engage ‎in ‎battle, ‎to ‎fight. ‎Ber. ‎7b; ‎Meg. ‎6b ‎מותר ‎וכ׳ ‎להתגרות ‎it ‎is ‎permitted ‎to ‎enter ‎into ‎combat ‎with ‎the ‎wicked ‎(with ‎reference ‎to ‎b. ‎h. ‎התחרה). ‎-- ‎Num. ‎R. ‎s. ‎19 ‎בהם ‎נתג׳ ‎he ‎attacked ‎them. ‎-- ‎3) ‎to ‎be ‎let ‎loose. ‎Esth. ‎R. ‎introd. ‎הדוב ‎אותה ‎נתגרתה ‎that ‎temptation ‎was ‎aroused ‎(against ‎Joseph), ‎v. ‎supra; ‎Num. ‎R. ‎s. ‎13 ‎מתגרת. ‎-- ‎41) ‎to ‎have ‎a ‎passion ‎for, ‎to ‎indulge ‎freely ‎in. ‎Yoma ‎76b ‎wine ‎is ‎called ‎תירש, ‎because ‎he ‎רש ‎נעשה ‎בו ‎המתגרה ‎who ‎in- ‎dulges ‎in ‎it ‎becomes ‎poor. ‎Ab. ‎Zar. ‎18b;19b ‎בשינה ‎אתגרה ‎I ‎will ‎freely ‎indulge ‎in ‎leep ‎(idleness). ‎-- ‎5) ‎(denom. ‎of ‎תגרה) ‎to ‎incite. ‎Num. ‎R. ‎s. ‎18; ‎Tanh. ‎Korah ‎3 ‎להתגרות ‎וכ׳ ‎את ‎בו ‎to ‎incite ‎lsrael ‎against ‎him.

‎, ‎ ‎ch. ‎same. ‎- ‎Pa. ‎גרי ‎1) ‎to ‎incite, ‎let ‎loose. ‎Targ. ‎Num. ‎XXI, ‎6; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎2) ‎to. ‎let ‎of, ‎drive, ‎thrust. ‎Naz. ‎4b ‎בהו ‎ג׳ ‎גרויי ‎דילמא ‎perhaps ‎he ‎thrust ‎(the ‎jaw ‎bone) ‎at ‎them ‎(without ‎touching ‎them; ‎Ar. ‎a. ‎Rashi; ‎וכ׳ ‎גרד ‎גרדויי, ‎obviously ‎for ‎גרר ‎גררויי, ‎cmp. ‎גיררא, ‎v. ‎Koh. ‎Ar. ‎Compl. ‎s. ‎v.). ‎Taan. ‎25a ‎וכ׳ ‎בך ‎אגרי, ‎v. ‎גירא ‎II. ‎[3) ‎to ‎drag ‎(cmp. ‎גרר). ‎Nidd. ‎36b, ‎v. ‎גדי] ‎3ub