Page:A Dictionary of the Targumim, the Talmud Babli and Yerushalmi, and the Midrashic Literature, Volume 1 (1903).djvu/259

 ‎, ‎, ‎ ‎m. ‎(גרי, ‎גרר; ‎cmp. ‎b. ‎h. ‎שלח) ‎1) ‎projeciile, ‎arrow. ‎Targ. ‎Is. ‎XXXVII, ‎33. ‎Targ. ‎Job ‎XLI, ‎20; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Gitt. ‎56a ‎וכ׳ ‎ג׳ ‎שדא ‎he ‎shot ‎an ‎arrow ‎eastward. ‎B. ‎Kam. ‎26b ‎מפסקי ‎פסוקי ‎דשדייה ‎בעידנא ‎גיריה ‎(v. ‎Rabb. ‎D. ‎S. ‎a. ‎l. ‎note) ‎at ‎the ‎time ‎he ‎let ‎his ‎arrow ‎off, ‎its ‎force ‎was ‎broken, ‎i. ‎e. ‎when ‎he ‎threw ‎the ‎vessel ‎down, ‎polsters ‎were ‎there.to ‎prevent ‎its ‎breaking. ‎Succ. ‎38a ‎וכ׳ ‎בעיניה ‎ג׳ ‎דין ‎this ‎is ‎an ‎arrow ‎in ‎the ‎tempter's ‎eyes, ‎i. ‎e. ‎this ‎enables ‎us ‎to ‎defy ‎him. ‎Kidd. ‎30a ‎I ‎should ‎say ‎to ‎Satan ‎בעיניך ‎ג׳ ‎I ‎defy ‎thee; ‎ib. ‎81a. ‎- ‎Taan. ‎25a ‎גירי ‎בך ‎אגרי ‎I ‎shall ‎let ‎my ‎arrow ‎loose ‎against ‎thee ‎(v. ‎Rabb. ‎D. ‎S. ‎a. ‎l. ‎note; ‎oth. ‎vers. ‎v. ‎גור ‎I ‎ch.). ‎Pes. ‎28a, ‎v. ‎גיראה; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎דלילתא ‎ג׳ ‎(Ar. ‎דלוליתא) ‎the ‎arrow ‎of ‎Lilith, ‎supposed ‎to ‎be ‎a ‎wedge-shaped ‎meteoric ‎stone. ‎Gitt. ‎69b ‎דל׳ ‎ג׳ ‎ליתו ‎לגירא ‎as ‎a ‎remedy ‎for ‎gira ‎(v. ‎preced.) ‎let ‎one ‎get ‎a ‎gira ‎of ‎&c. ‎-- ‎Pl. ‎גירין, ‎גירי, ‎גיריא; ‎גיררין, ‎גירריא. ‎Targ. ‎IISam. ‎I, ‎22. ‎Targ. ‎Y. ‎I, ‎II ‎Gen. ‎XLIX, ‎23 ‎(not ‎גיד׳). ‎Targ. ‎Ps. ‎CXX, ‎4; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Snh. ‎108b ‎ג׳ ‎והוו ‎גילי, ‎he ‎threw ‎chaff ‎and ‎it ‎turned ‎into ‎arrows. ‎B. ‎Bath. ‎73a; ‎v. ‎בזק. ‎Y. ‎ib. ‎II, ‎13b ‎bot. ‎וכ׳ ‎גורי ‎קל ‎מן ‎(corr. ‎acc.) ‎from ‎the ‎hissing ‎sound ‎of ‎the ‎arrows; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎2) ‎shoot ‎of ‎a ‎plant. ‎Pl. ‎גירי. ‎Sabb. ‎109b ‎דרוביא ‎ג׳ ‎shoots ‎of ‎fenugreek; ‎(oth. ‎opin. ‎in ‎Ar. ‎flaxc-seeds, ‎Ms. ‎O. ‎נידא, ‎v. ‎גידא ‎I).

‎ ‎m. ‎(גרר; ‎cmp. ‎גררא) ‎direct ‎consequence ‎of ‎an ‎act. ‎Pl. ‎גירי. ‎B. ‎Bath. ‎22b ‎דידיה ‎בגירי ‎(Rashi ‎דיליה),( ‎ib. ‎25b ‎sq. ‎דיליה ‎בגיריה ‎(Ms. ‎M. ‎only ‎בגיריה, ‎v. ‎Rabb. ‎D. ‎S. ‎a. ‎l. ‎note); ‎B. ‎Mets. ‎117a ‎דיליה ‎בגירי ‎when ‎the ‎damage ‎is ‎a ‎direct ‎result ‎of ‎his ‎act. ‎lIb. ‎44a ‎וכ׳ ‎דדרה ‎גירי ‎it ‎is ‎his ‎act ‎that ‎helped ‎it ‎(to ‎get ‎sour). ‎[Rashi; ‎his ‎arrows ‎iin ‎a ‎metaphorical ‎sense, ‎v. ‎preced.]

‎V ‎pr. ‎n. ‎f, ‎v. ‎גילא.

‎ ‎ch. ‎=h. ‎גר. ‎Pl. ‎גירי. ‎Taan. ‎25a, ‎v. ‎גור ‎I ‎ch.

‎ ‎m. ‎(denom. ‎orגירא ‎II) ‎shooter, ‎(Rashi;) ‎arrow- ‎maker. ‎Pes. ‎28a ‎(prov.) ‎וכ׳ ‎מקטיל ‎בגיריה ‎ג׳ ‎(ed. ‎גירא, ‎corr. ‎acc., ‎v. ‎Rabb. ‎D. ‎S. ‎a. ‎l. ‎note) ‎when ‎the ‎shooter ‎(arrow--maker) ‎is ‎killed ‎by ‎his ‎own ‎arrow, ‎he ‎is ‎paid ‎from ‎the ‎spinnings ‎of ‎his ‎own ‎hand.

‎, ‎v. ‎גיר ‎II. ‎2)).

‎, ‎v. ‎גרר.

‎ ‎m. ‎(גרד) ‎scraping, ‎rind. ‎Sabb. ‎109b ‎גי׳ ‎דאסניתא ‎(ed. ‎דאסינתא ‎גו׳) ‎the ‎paring ‎of ‎&c., ‎v. ‎אסניתא. ‎Keth. ‎77b, ‎v. ‎אשפא. ‎Ab. ‎Zar. ‎28a ‎דאסנא ‎וגי׳ ‎דיבלא ‎גרדא ‎(Ms. ‎M. ‎וגוררא. ‎. ‎. ‎גררא, ‎early ‎ed. ‎וגורדא) ‎scraped ‎root ‎of ‎cynodon ‎and ‎the ‎paring ‎of ‎the ‎bramble. ‎Sot. ‎10b; ‎Num. ‎R. ‎s. ‎9 ‎(prov.) ‎דיבלא ‎גי׳ ‎רפוקא ‎קמי ‎חמרא ‎חמרא ‎דשתי ‎קמי ‎before ‎wine ‎drinkers, ‎place ‎wine; ‎before ‎a ‎ploughman--a ‎dish ‎of ‎scraped ‎roots ‎&c. ‎V. ‎גרדא.

‎ ‎m. ‎(גדד, ‎with ‎inserted) ‎stump, ‎stem. ‎Pes. ‎I11b ‎top ‎דדיקלא ‎גי׳ ‎(Var. ‎גידא, ‎גודא, ‎v. ‎Rabb. ‎D. ‎S. ‎a. ‎l. ‎note ‎30) ‎the ‎stem ‎of ‎a ‎palm ‎tree ‎(Ar.; ‎rind, ‎v. ‎preced.). ‎B. ‎Mets. ‎86a ‎(Ms. ‎M. ‎גידרא, ‎Ms. ‎R. ‎2 ‎גיררא, ‎v. ‎Rabb. ‎D. ‎S. ‎a. ‎l. ‎note).

‎, ‎, ‎v. ‎גרד׳.

‎ ‎(גידרונא) ‎m. ‎(cmp. ‎גיידור) ‎a ‎young ‎ase. ‎Ned. ‎41a.

‎, ‎, ‎v. ‎גרד׳.

‎, ‎v. ‎גרה.

‎, ‎P. ‎of ‎גרי.

‎ ‎m. ‎(גרי) ‎instigation, ‎provocation, ‎stirring ‎up. ‎Sifre ‎Deut. ‎87, ‎v. ‎הסתה; ‎Yalk. ‎ib. ‎886. ‎Tanh. ‎Balak. ‎2 ‎(ref. ‎to ‎Deut. ‎II, ‎19) ‎ג׳ ‎מיני ‎כל ‎any ‎sort ‎of ‎provocation ‎(is ‎forbidden); ‎Num. ‎R. ‎s. ‎20, ‎beg. ‎גירור ‎(corr. ‎acc.); ‎Yalk.. ‎ib. ‎765.

‎, ‎ ‎m. ‎pl. ‎(גרם) ‎that ‎which ‎goes ‎along, ‎customary ‎addition ‎to ‎weight ‎or ‎measure ‎at ‎sales. ‎B. ‎Bath. ‎VI, ‎11 ‎גירומיו ‎לו ‎נותן ‎(Bab. ‎ed. ‎88b ‎מין ‎. ‎. ‎., ‎Y. ‎ed. ‎מים ‎. ‎. ‎. ‎.) ‎he ‎must ‎give ‎him ‎the ‎due ‎surplus. ‎Sifra. ‎K'doshim ‎Par. ‎9, ‎ch. ‎VIII.

‎, ‎v. ‎גרמסין.

‎, ‎Targ. ‎II ‎Chr. ‎XX, ‎25, ‎some ‎ed,, ‎read ‎ריגונין, ‎p ‎י

‎ ‎m. ‎(גרע) ‎I) ‎deduction ‎from ‎the ‎price ‎of ‎redemption ‎according ‎to ‎the ‎years ‎of ‎possession ‎(Lev. ‎XXVII, ‎18). ‎Arakh. ‎24a ‎בג׳ ‎ליגאל ‎to ‎be ‎redeemed ‎with ‎due ‎deduction. ‎B. ‎Mets. ‎106a ‎the ‎Sabbath ‎year ‎תעלה ‎לא ‎בג׳ ‎לו ‎Ar. ‎(ed. ‎הג׳ ‎מן, ‎v. ‎Rabb. ‎D. ‎S. ‎s. ‎l. ‎note ‎90) ‎ought ‎not ‎to ‎be ‎counted ‎in ‎for ‎deduction. ‎-- ‎Pl. ‎גירועין. ‎Y. ‎Shebu. ‎VI, ‎beg. ‎36d ‎גירועיה ‎סוף ‎the ‎final ‎redemption ‎of ‎the ‎Hebrew ‎hand--maid.

‎, ‎ ‎m. ‎(גיע ‎II) ‎the ‎formation ‎ofglobules ‎or ‎kernels ‎in ‎the ‎grape. ‎Ber. ‎36b; ‎Pes. ‎53a ‎ג׳ ‎הוא ‎בוסר ‎הוא, ‎v. ‎בוסר.

‎, ‎v. ‎גירוי.

‎, ‎v. ‎גרושין.

‎, ‎v. ‎גרות.

‎ ‎f. ‎girutha, ‎name ‎of ‎an ‎unclean ‎bird, ‎supposed ‎to ‎be ‎moor-hen. ‎Hull. ‎62b; ‎Nidd. ‎50b ‎expl. ‎the ‎hen ‎of ‎the ‎marshes. ‎Hull. ‎109b ‎we ‎are ‎forbidden ‎׳ ‎to ‎eat ‎girutha. ‎[Ar. ‎גוריתא, ‎v. ‎Koh. ‎Ar. ‎Compl. ‎II, ‎378a.]

‎ ‎m. ‎(denom. ‎of ‎גר) ‎belonging ‎to ‎a ‎convert ‎family, ‎descendant ‎of ‎proselytes. ‎Kidd. ‎IV, ‎1 ‎(collectively); ‎v. ‎Tos'foth ‎Yom ‎Tob ‎a. ‎l. ‎s. ‎v. ‎כהני.

‎, ‎v. ‎גרמא.

‎, ‎, ‎v. ‎גדמ׳.

‎, ‎ ‎m. ‎(גרס ‎II) ‎acquired ‎learning, ‎tra- ‎dition, ‎study ‎by ‎heart. ‎Targ. ‎Cant. ‎I, ‎2 ‎בג׳ ‎for ‎study ‎by ‎heart ‎(oral ‎tradition). ‎-- ‎Meg. ‎6b ‎וכ׳ ‎ג׳ ‎לאוקומי ‎to ‎preserve ‎(remember) ‎what ‎one ‎has ‎learned, ‎requires ‎divine ‎assist- ‎ance. ‎Sabb. ‎21b ‎דינקותא ‎כ׳ ‎acquired ‎in ‎early ‎youth ‎(which