Page:A Dictionary of the Targumim, the Talmud Babli and Yerushalmi, and the Midrashic Literature, Volume 1 (1903).djvu/243

 ‎ ‎m. ‎(v. ‎preced.) ‎of ‎Gufta. ‎Y. ‎Sabb. ‎V, ‎7b ‎מג׳ ‎חנין, ‎read ‎ג׳ ‎ח׳ ‎Hanin ‎of ‎G.

‎, ‎v. ‎גובבתא.

‎ ‎ch. ‎(cmp. ‎גוע) ‎to ‎gnaw ‎(of ‎mice). ‎Part. ‎גייץן, ‎pl. ‎גייצי. ‎Hor. ‎13a.

‎ ‎m. ‎(v. ‎preced.; ‎cmp. ‎קוץ) ‎short, ‎dwarfish. ‎Ber. ‎31b, ‎v. ‎בלע. ‎- ‎Pl. ‎גוצים. ‎Pesik. ‎V'zoth ‎p. ‎200a ‎ממנו ‎כ׳ ‎of ‎a ‎lower ‎stature; ‎(ib. ‎Bahod. ‎p. ‎108a ‎בו ‎כיוצא ‎קווצים; ‎Sifre ‎Deut. ‎343 ‎onlyקווצים; ‎Yalk. ‎Ps. ‎776; ‎Ex. ‎286). ‎-- ‎tem. ‎גוצה. ‎Yeb. ‎106b ‎ג׳ ‎והיא ‎ארוך ‎הוא ‎if ‎he ‎is ‎very ‎tall ‎and ‎she ‎dwarfish.

‎, ‎ ‎ch. ‎same. ‎Targ. ‎Job ‎XIV, ‎1 ‎(Ms. ‎גזוז; ‎h. ‎text ‎קצר). ‎- ‎B. ‎Mets. ‎27b ‎ג׳ ‎או ‎דאריך ‎גופו ‎Ms. ‎M. ‎a. ‎H. ‎(ed. ‎דארוך) ‎insufficient ‎signs ‎of ‎the ‎body ‎for ‎identifi- ‎cation ‎-e. ‎g. ‎'very ‎tall', ‎'dwarfish'. ‎Snh. ‎109b ‎וכ׳ ‎ג׳ ‎כי ‎when ‎he ‎was ‎short, ‎they ‎stretched ‎him. ‎Meg. ‎27b ‎הוה ‎ג׳ ‎איניש ‎was ‎a ‎very ‎short ‎man. ‎Ned. ‎50b ‎כררסיה ‎ורבה ‎ג׳ ‎short ‎and ‎very ‎stout. ‎-- ‎Pl. ‎גוצי. ‎Hull. ‎63a. ‎Sot. ‎38b ‎ג׳ ‎באפי ‎אריכי ‎the ‎ttall ‎in ‎front ‎of ‎the ‎small. ‎-- ‎Pem. ‎גוצא. ‎B. ‎Mets. ‎59a ‎(prov.) ‎וכ׳ ‎ג׳ ‎אתתך ‎if ‎thy ‎wife ‎is ‎dwarf, ‎bend ‎down ‎and ‎listen ‎to ‎her ‎(advice), ‎v. ‎לחש.

‎ ‎sparks, ‎v. ‎גיץ.

‎ ‎(b. ‎h.) ‎[to ‎move ‎around ‎(cmp. ‎סחר),] ‎to ‎be ‎a ‎stranger, ‎sourn, ‎dwell. ‎Sot. ‎36b ‎וכ׳ ‎שגר ‎גרא ‎he ‎is ‎named ‎Gera ‎(Gen. ‎XLVI, ‎21), ‎because ‎he ‎(Joseph) ‎dwells ‎in ‎exile; ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎94. ‎Yeb. ‎96b ‎is ‎it ‎possible ‎בשני ‎וכ׳ ‎לגור ‎to ‎dwell ‎(simultaneously) ‎in ‎two ‎worlds? ‎Sabb. ‎104a, ‎v. ‎ג״ר. ‎Sifre ‎Deut. ‎301 ‎(ref. ‎to ‎Deut. ‎XXVI, ‎5) ‎אלא ‎להשתקע ‎. ‎. ‎. ‎מלמד ‎שם ‎לגור ‎it ‎proves ‎that ‎he ‎(Jacob) ‎did ‎not ‎go ‎down ‎to ‎be ‎permanently ‎settled, ‎but ‎only ‎to ‎sojourn ‎there; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Denom. ‎גר. ‎Pi. ‎גייר ‎(denom. ‎of ‎גר) ‎to ‎make ‎a ‎proselyte, ‎to ‎in- ‎itiate ‎into ‎the ‎emwish ‎faith. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎39 ‎(ref. ‎to ‎Gen. ‎XII, ‎5 ‎the ‎souls ‎which ‎they ‎had ‎made') ‎שגיירו ‎הגרים ‎אלו ‎that ‎means ‎the ‎proselytes ‎they ‎had ‎made. ‎Ib. ‎כל ‎וכ׳ ‎ומגיירו ‎. ‎. ‎. ‎שמקרב ‎מי ‎whoever ‎befriends ‎a ‎gentile ‎and ‎effects ‎his ‎conversion, ‎is ‎considered ‎as ‎though ‎he ‎had ‎created ‎him. ‎Sabb. ‎31a ‎וכ׳ ‎גיירני ‎make ‎me ‎a ‎Jew ‎with ‎the ‎condition ‎&c.; ‎a. ‎fr. ‎[For ‎גייר ‎to ‎dress ‎with ‎lime, ‎v. ‎גיר.] ‎Hithpa. ‎התגייר, ‎Nithpa. ‎נתגייר ‎to ‎become ‎a ‎proselyte. ‎Ber. ‎57b ‎להתגייר ‎עתידים ‎they ‎will ‎adopt ‎the ‎Jewish ‎faith. ‎Yeb. ‎47b ‎להתג׳ ‎שבא ‎גר ‎if ‎a ‎stranger ‎comes ‎(ap- ‎pears ‎before ‎Jewish ‎authorities) ‎desirous ‎to ‎become ‎a ‎Jew. ‎Ab. ‎Zar. ‎3b ‎מתגיירין ‎shall ‎ask ‎to ‎be ‎admitted ‎&c.; ‎a. ‎fr.

‎ ‎ch. ‎same. ‎Taan. ‎25a ‎גירי ‎בך ‎(גרו) ‎גרי ‎Ar., ‎ed. ‎Ven. ‎a. ‎oth. ‎(v. ‎Rabb. ‎D. ‎S. ‎a. ‎l. ‎note ‎1, ‎ed. ‎גירי) ‎proselytes ‎shall ‎dwell ‎with ‎thee ‎(in ‎heaven); ‎(for ‎oth. ‎vers. ‎v. ‎גיר ‎III). ‎Pa. ‎גויר ‎to ‎convert. ‎Targ. ‎Y. ‎Gen. ‎XII, ‎5, ‎v. ‎preced. ‎Targ. ‎Y. ‎Ex. ‎XVIII, ‎7; ‎27; ‎a. ‎e. ‎- ‎Sabb. ‎31a ‎גייריה ‎he ‎accepted ‎him ‎for ‎initiation. ‎Yeb. ‎76a ‎גיירה ‎גייורי ‎he ‎made ‎her ‎an ‎Israelite. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎76, ‎end ‎גיירתיה ‎לאו ‎would ‎she ‎not ‎have ‎converted ‎him?; ‎a. ‎e. ‎Ithpa. ‎איתגייר, ‎איגייר ‎1) ‎to ‎reside ‎as ‎a ‎stranger. ‎Targ. ‎Lev. ‎XVI, ‎29; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎2) ‎to ‎become ‎a ‎Jew, ‎to ‎embrace ‎the ‎Israelitish ‎faith, ‎to ‎be ‎converted. ‎Targ. ‎Y. ‎Ex. ‎XVIII, ‎6. ‎Targ. ‎Ps. ‎LXVIII, ‎19; ‎32; ‎a. ‎e.

‎ ‎(euphem., ‎cmp. ‎גוף ‎ch.) ‎to ‎have ‎illegitimate ‎intercourse; ‎(also ‎as ‎act. ‎v.)toseduce. ‎Targ. ‎Job ‎XXXVI, ‎20 ‎תגור ‎Ms. ‎(ed. ‎תגיר). ‎Targ. ‎Y. ‎Lev. ‎XX, ‎10 ‎(O. ‎גוף); ‎a. ‎e. ‎Part. ‎גיר, ‎גירא. ‎Lev. ‎R. ‎s. ‎3; ‎Koh. ‎R. ‎to ‎IV, ‎6 ‎בחזורין ‎ג׳ ‎Ar. ‎(ed. ‎גיפא), ‎v. ‎גוף ‎ch. ‎-- ‎Ab. ‎Zar. ‎10b ‎ההיא ‎ליה ‎הוה ‎וכ׳ ‎גירא ‎דשמה ‎ברתא ‎he ‎(the ‎emperor) ‎had ‎a ‎daughter ‎whose ‎name ‎was ‎Gira ‎(Ar. ‎גילא), ‎and ‎who ‎did ‎wrong ‎(was ‎seduced); ‎he ‎sent ‎to ‎him ‎(Rabbi) ‎גרגירא ‎(Ar. ‎גרגילא) ‎a. ‎gargira ‎(rocket, ‎play ‎on ‎גירא). ‎Pa. ‎גייר ‎to ‎seduce. ‎Targ. ‎Job ‎XXVI, ‎20, ‎v. ‎supra. ‎Targ. ‎Prov. ‎VI, ‎32 ‎איתתא ‎דגייר ‎Ar. ‎(ed. ‎בא׳ ‎דגייר).

‎ ‎m. ‎(b. ‎h.; ‎גדר, ‎cmp. ‎אחריו ‎כרוך ‎בנו ‎Hull. ‎78b) ‎young ‎animal, ‎whelp, ‎cub. ‎Yalk. ‎Job ‎926 ‎וכ׳ ‎אחד ‎ג׳ ‎עלה ‎a ‎young ‎(R'em) ‎appeared ‎in ‎Palestine; ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎31 ‎גורא ‎א׳ ‎(corr. ‎acc.). ‎-- ‎Pl. ‎גורים. ‎Ib. ‎וכ׳ ‎גוריו ‎his ‎(the ‎R'em's) ‎whelps ‎went ‎into ‎the ‎ark. ‎Ib. ‎s. ‎98 ‎גוריו ‎של ‎. ‎. ‎. ‎. ‎. ‎של ‎גבורה ‎the ‎strength ‎of ‎the ‎lion ‎and ‎the ‎daring ‎of ‎his ‎whelps. ‎-- ‎אריה ‎גור ‎pr. ‎n. ‎m., ‎v. ‎גוריא ‎II.

‎, ‎ ‎ch. ‎same. ‎Lev. ‎R. ‎s. ‎19 ‎(prov.) ‎מכלב ‎טב ‎ג׳ ‎וכ׳ ‎ביש ‎raise ‎not ‎a ‎gentle ‎cub ‎of ‎a ‎vicious ‎dog, ‎much ‎less ‎a ‎vicious ‎cub ‎&c. ‎- ‎[Pl. ‎גורי. ‎Y. ‎B. ‎Bath. ‎II, ‎13b ‎bot. ‎׳ ‎קל ‎מן, ‎prob. ‎נירי, ‎v. ‎גיר ‎III.]

‎, ‎mm. ‎גוראות, ‎v. ‎גוריה ‎II.

‎ ‎m. ‎(גרג) ‎wicker-net ‎used ‎in ‎vine ‎and ‎oil ‎presses. ‎-- ‎Pl. ‎גורגי. ‎Ab. ‎Zar. ‎75a ‎(Ma ‎M. ‎indistinct; ‎גמגדי, ‎נוזגדי, ‎or ‎גודגדי).

‎, ‎v. ‎גורגנא.

‎ ‎pr. ‎n. ‎m. ‎ ‎Gorgos. ‎Treat. ‎S'mah. ‎II, ‎4 ‎(Asheri ‎to ‎M. ‎Kat. ‎141 ‎גורגנוס).

‎, ‎v. ‎גרגו׳.

‎, ‎v. ‎גר׳.

‎ ‎m. ‎(v. ‎גרגותא) ‎connected ‎with ‎a ‎wheel ‎work. ‎Arakh. ‎10b ‎(expl. ‎הרדוליס ‎hydraulis) ‎ג׳ ‎טבלא ‎Ar. ‎(ed. ‎גורגדנא, ‎read ‎גורגרנא) ‎a ‎musical ‎instrument ‎(of ‎pipus) ‎worked ‎by ‎the ‎pressure ‎of ‎water, ‎v. ‎טבלא ‎I ‎(Rashi; ‎bell, ‎--which, ‎however, ‎does ‎not ‎correspond ‎to ‎the ‎context ‎in ‎which ‎הרדוליס ‎is ‎used; ‎v. ‎esp. ‎Tosef. ‎Arakh. ‎I, ‎13).

‎, ‎v. ‎גרגרן. ‎vv.

‎, ‎v. ‎next ‎w.

‎, ‎, ‎ ‎m. ‎(Gordianus) ‎Gor- ‎dian, ‎name ‎of ‎a ‎gold ‎denar ‎coined ‎by ‎one ‎of ‎the ‎Roman ‎emperors ‎of ‎that ‎name. ‎Y. ‎Yoma ‎IV, ‎41d ‎top;Num. ‎R. ‎s. ‎12;