Page:A Dictionary of the Targumim, the Talmud Babli and Yerushalmi, and the Midrashic Literature, Volume 1 (1903).djvu/209

 ‎ ‎f. ‎(ברז) ‎boring, ‎tapping. ‎B. ‎Mets. ‎40b ‎טרחיה ‎ברזניתיה ‎ודמי ‎Ar. ‎(ed. ‎ברזנייתא ‎pl.; ‎v. ‎Rabb. ‎D. ‎S. ‎a. ‎.. ‎note ‎3) ‎his ‎(the ‎seller's) ‎trouble ‎and ‎the ‎value ‎of ‎his ‎tapping ‎(the ‎sample; ‎v. ‎ברזינא). ‎[Var. ‎in ‎Rashi ‎כרז׳ ‎his ‎calling ‎out, ‎oifering ‎for ‎sale, ‎v. ‎כר.]

‎ ‎(b. ‎h.; ‎בר, ‎v. ‎ברר) ‎1) ‎to ‎break ‎through, ‎pass ‎through ‎(Ex. ‎XXXVI, ‎33). ‎Denom. ‎בריח. ‎-- ‎2) ‎to ‎fee. ‎Erub. ‎13b ‎הגדולה ‎מן ‎הבורח ‎he ‎who ‎fees ‎office. ‎Y. ‎Yeb. ‎XIII, ‎13a, ‎a. ‎e. ‎וכ׳ ‎ג׳ ‎מן ‎ברח ‎shun ‎three ‎things. ‎Y. ‎Taan. ‎IV, ‎69b ‎top, ‎v. ‎Zבק; ‎a. ‎fr. ‎Hif. ‎הבריח ‎1) ‎to ‎cause ‎to ‎flee, ‎drive ‎out, ‎exclude. ‎Y. ‎Yeb. ‎XV, ‎15a ‎top ‎מנכסיו ‎להבריחו ‎to ‎force ‎him ‎to ‎fee ‎and ‎abandon ‎his ‎property. ‎Y. ‎Gitt. ‎V, ‎47a ‎עצמו ‎מבריח ‎אדם ‎השבועה ‎מן ‎one ‎will ‎try ‎to ‎shirk ‎the ‎responsibilities ‎of ‎a ‎guardian ‎on ‎account ‎of ‎the ‎oath ‎(which ‎the ‎court ‎asks ‎of ‎him) ‎but ‎one ‎will ‎not ‎do ‎so ‎on ‎account ‎of ‎pay- ‎ment ‎(to ‎which ‎he ‎may ‎eventually ‎be ‎subjected, ‎v. ‎Tosaf. ‎to ‎B. ‎Kam. ‎39b). ‎-- ‎2) ‎to ‎abstract, ‎steal, ‎defraud. ‎B. ‎Kam. ‎113a ‎המכס ‎את ‎ה׳ ‎to ‎smuggle. ‎Y. ‎Keth. ‎VI, ‎beg. ‎30c ‎וכ׳ ‎משל ‎מברחת ‎תחא ‎שלא ‎that ‎she ‎should ‎not ‎take ‎stealth- ‎ily ‎something ‎which ‎belongs ‎to ‎her ‎husband. ‎Hof. ‎הוברח ‎to ‎be ‎chased, ‎scattered. ‎Lam. ‎R. ‎to ‎I, ‎21 ‎וכ׳ ‎ענני ‎הוברחו ‎the ‎clouds ‎of ‎glory ‎were ‎withdrawn ‎(R. ‎Hash. ‎3a ‎נסתלקו).

‎ ‎ch. ‎same. ‎Af. ‎אברח ‎as ‎preced. ‎Hif., ‎to ‎withhold. ‎B. ‎Kam. ‎88b ‎מניה ‎לנכסיה ‎לאברוחינהו ‎in ‎order ‎to ‎withhold ‎his ‎property ‎from ‎&c., ‎i. ‎e. ‎to ‎disinherit. ‎thpe. ‎אתברח ‎to ‎be ‎driven ‎of, ‎withheld. ‎Targ. ‎Job ‎VI, ‎13 ‎(h. ‎text ‎נדחה).

‎ ‎m. ‎(ברח, ‎v. ‎ברח ‎1)) ‎[one ‎that ‎breaks ‎through, ‎cmp. ‎Mic. ‎II, ‎13;] ‎leader ‎df ‎the ‎flock ‎(h. ‎עתוד), ‎bell-wether, ‎buck. ‎Y. ‎B. ‎Kam. ‎X, ‎end, ‎7c ‎if ‎the ‎restored ‎sheep ‎is ‎as ‎distinguishable ‎ב׳ ‎אהן ‎כגוון ‎as ‎the ‎barha. ‎Ib. ‎what ‎does ‎ב׳ ‎אהן ‎כגון ‎mean? ‎Some ‎say ‎חוטרא ‎&c., ‎v. ‎פנדורא ‎a. ‎משכוכית. ‎Bab. ‎ib. ‎20a ‎top. ‎Ib. ‎48a. ‎Sabb. ‎18b. ‎Ib. ‎152a ‎ב׳ ‎קרחא ‎a ‎bald ‎buck ‎(sneer ‎at ‎R. ‎Joshua ‎b. ‎Karha; ‎v. ‎גוזניא).

‎, ‎Pesik. ‎R. ‎s. ‎33 ‎הב׳, ‎readהברבריא; ‎Alexandria. ‎הזה ‎הב׳ ‎העולם ‎כל ‎של ‎אומנתו ‎שהיתה ‎which ‎became ‎the ‎educator ‎of ‎all ‎this ‎world ‎of ‎Barbaria ‎(northern ‎Africa).

‎, ‎v. ‎בריטניא.

‎, ‎ ‎, ‎v. ‎ביראי ‎2).

‎, ‎ ‎(b. ‎h.; ‎בר, ‎v. ‎ברר) ‎1) ‎to ‎hollow ‎out, ‎perforate, ‎v. ‎Hif ‎a. ‎ברה. ‎- ‎2) ‎to ‎think ‎out, ‎plan ‎(cmp. ‎בדא, ‎חקק); ‎to ‎create. ‎Snh. ‎38b ‎when ‎the ‎Lord ‎wanted ‎וכ׳ ‎את ‎לבראות ‎to ‎create ‎man. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎8 ‎ואח״כ ‎. ‎. ‎. ‎שב׳ ‎בראו ‎for ‎He ‎first ‎created ‎all ‎the ‎means ‎of ‎his ‎support ‎and ‎then ‎created ‎him ‎(Adam); ‎a. ‎v. ‎fr. ‎Part. ‎act. ‎בורא ‎q. ‎v. ‎-- ‎Part. ‎pass. ‎ברוא, ‎f ‎ברואה. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎44 ‎(ref. ‎to ‎Is. ‎IV, ‎5 ‎וברא) ‎וכ׳ ‎ב׳ ‎היא ‎כבר ‎it ‎(the ‎futurity) ‎is ‎already ‎created ‎and ‎prepared. ‎Nif. ‎נברא ‎to ‎be ‎created. ‎Ib. ‎s. ‎8 ‎יברא ‎אל ‎let ‎him ‎not ‎be ‎created. ‎Snh. ‎38a; ‎a. ‎v. ‎fr. ‎Hif. ‎הבריא ‎1) ‎(denom. ‎of ‎בר) ‎to ‎come ‎outside, ‎bore, ‎perforate. ‎Hull. ‎43b ‎ה׳ ‎שמא ‎lest ‎it ‎(the ‎thorn ‎found ‎in ‎the ‎throat) ‎may ‎have ‎perforated ‎(the ‎gullet); ‎v. ‎infra. ‎-- ‎2) ‎(denom. ‎of ‎בריא) ‎to ‎get ‎well, ‎recover; ‎to ‎be ‎strong ‎or ‎stout ‎(ffat). ‎Meil. ‎17a ‎יבדיא ‎או ‎יכחיש ‎does ‎he ‎wish ‎him ‎to ‎be ‎lean ‎(feeble) ‎or ‎to ‎be ‎strong?-- ‎Y. ‎Peah ‎III, ‎17d ‎bot. ‎יבריא ‎שמא ‎for ‎he ‎may ‎get ‎well ‎again. ‎Hull. ‎33a ‎שיב׳ ‎הרוצה ‎he ‎who ‎wants ‎to ‎be ‎strong. ‎Sabb. ‎XIX, ‎5; ‎a. ‎fr. ‎[Hull. ‎43b ‎ה׳ ‎שמא ‎lest ‎the ‎wound ‎created ‎by ‎per- ‎foration ‎be ‎healed, ‎Rashi; ‎v. ‎supra.]]

‎, ‎ ‎ch. ‎same; ‎1) ‎to ‎create. ‎Targ. ‎Gen. ‎I, ‎1; ‎a. ‎fr. ‎[Targ. ‎Prov. ‎XX, ‎12 ‎אברי ‎אלהא, ‎prob. ‎to ‎be ‎read ‎ברא ‎אלהא ‎as ‎ib. ‎XXII, ‎2.]-- ‎Snh. ‎65b ‎עלמא ‎ברו ‎they ‎might ‎create ‎a ‎world. ‎Ib. ‎67b ‎ברי ‎מצי ‎לא ‎he ‎(the ‎demon) ‎cannot ‎create. ‎[Ib. ‎ומיברי, ‎ומיברו, ‎v. ‎Ithpe.]-- ‎2) ‎(v. ‎preced. ‎Hif.) ‎to ‎get ‎well, ‎strong ‎&c. ‎Hull. ‎93b ‎בריין ‎קא ‎מדלא ‎since ‎they ‎do ‎not ‎grow ‎(develop). ‎Ib. ‎46b ‎בריא ‎הדרא ‎gets ‎well ‎again. ‎[Taan. ‎21b ‎בריא ‎זיל, ‎vv. ‎Af.)-- ‎3) ‎to ‎cut, ‎shape. ‎Targ. ‎Is. ‎XL, ‎20. ‎--a*t) ‎(v. ‎בר ‎I ‎ch., ‎a. ‎בראה; ‎cmp. ‎זהם ‎Pi. ‎2) ‎to ‎expel, ‎exile. ‎Targ. ‎Prov. ‎XXIV, ‎24 ‎(h. ‎text ‎זעם).... ‎Af. ‎אברי ‎1) ‎to ‎strengthen, ‎make ‎well, ‎make ‎groiiw. ‎Targ. ‎II ‎Sam. ‎III, ‎35 ‎(Var. ‎לאוכלא, ‎v. ‎הבראה). ‎Succ. ‎44b; ‎M. ‎Kat. ‎3a ‎אילני ‎אברויי ‎to ‎make ‎the ‎trees ‎stronger ‎(facil- ‎itate ‎their ‎growth); ‎Ab. ‎Zar. ‎50b ‎וכ׳ ‎אברויי, ‎opp. ‎אוקומי ‎to ‎preserve ‎the ‎trees. ‎Nidd. ‎47b; ‎Yeb. ‎97a ‎אבריוהו ‎make ‎hhim ‎grow ‎fat ‎(feed ‎him ‎well). ‎Taan. ‎21b ‎נפשך ‎אברי ‎זיל ‎(ed. ‎בריא, ‎v. ‎Rabb. ‎D. ‎S. ‎a. ‎l.) ‎go ‎and ‎strengthen ‎thyself. ‎--- ‎2) ‎to ‎permeate, ‎perforate. ‎Hull. ‎112a ‎דאבריה ‎(the ‎blood) ‎soaked ‎through ‎the ‎bread. ‎Ib. ‎98b ‎ליה ‎דמברי ‎מידי ‎ביה ‎ןrד ‎Ar. ‎(ed. ‎only ‎מידי ‎ביה ‎ד״ן) ‎if ‎he ‎stuck ‎something ‎into ‎it ‎which ‎perforated ‎it ‎(making ‎a ‎passage ‎for ‎the ‎blood). ‎thpe. ‎איתברי, ‎אתבריא, ‎contr. ‎איברי. ‎1) ‎to ‎be ‎created. ‎Targ. ‎Gen. ‎II, ‎4; ‎a. ‎fr. ‎--Gen. ‎R. ‎s. ‎78 ‎דאתבריין ‎הן ‎מן ‎(to) ‎where ‎they ‎were ‎created ‎from. ‎Cant. ‎R. ‎to ‎VIII, ‎5 ‎וכדון ‎וכ׳ ‎אתבריית ‎now ‎thou ‎hast ‎been ‎created ‎again ‎a ‎new ‎creature ‎(having ‎escaped ‎a ‎great ‎danger). ‎-- ‎Ber. ‎54b ‎איברי ‎וכ׳ ‎ליה ‎a ‎well ‎was ‎created ‎(arose) ‎before ‎him. ‎Snh. ‎65b; ‎67b ‎וכ׳ ‎להו ‎ומיברי ‎(not ‎ומיברו, ‎Yalk. ‎Ms. ‎איברי, ‎v. ‎Rabb. ‎D. ‎S. ‎a. ‎l. ‎note ‎4) ‎and ‎a ‎three ‎years ‎calf ‎was ‎created ‎(arose) ‎before ‎them ‎(Yalk. ‎Ex. ‎182 ‎ומברי ‎they ‎created). ‎- ‎2) ‎to ‎become ‎strong. ‎Y. ‎Snh. ‎VIII, ‎26a ‎וכ׳ ‎עלוי ‎ליביה ‎דאברי ‎מכיון ‎since ‎his ‎heart ‎(passion) ‎became ‎so ‎strong ‎over ‎him ‎as ‎to ‎do ‎this ‎(or ‎דאברי ‎Af. ‎he ‎allowed ‎his ‎passion ‎to ‎become ‎so ‎strong ‎&c.). ‎-- ‎3) ‎(v. ‎בר ‎I, ‎ברא) ‎to ‎grow ‎wild. ‎Nidd. ‎50b ‎(explain. ‎the ‎expression ‎ברא ‎תרנגול ‎used ‎by ‎a ‎scholar) ‎ממרה ‎דאיבראי ‎(==שמרדה) ‎that ‎became ‎too ‎wild ‎(uncon- ‎trollable) ‎to ‎her ‎owner.

‎, ‎ ‎(b. ‎h.) ‎to ‎cut ‎out ‎(v. ‎ברא). ‎Part. ‎pass. ‎ברוי, ‎fem. ‎ברויה ‎hollowed ‎out. ‎Tosef. ‎Kel. ‎B. ‎Kam. ‎III, ‎3, ‎v. ‎חידוק ‎a. ‎כרה. ‎Hif. ‎הברה ‎(b. ‎h.; ‎denom. ‎of ‎ברי, ‎v. ‎ברי ‎I ‎Hif.) ‎to ‎strengthen, ‎to ‎ofer ‎refreshment, ‎esp. ‎to ‎mourners ‎on ‎com- ‎ing ‎from ‎the ‎funeral. ‎M. ‎Kat. ‎III, ‎7 ‎מברין ‎ואין ‎and ‎no ‎mourner's ‎meal ‎is ‎offered ‎(during ‎the ‎festive ‎week). ‎Snh. ‎II, ‎3. ‎Ib. ‎20a, ‎v. ‎כרה; ‎a. ‎fr. ‎V. ‎הבראה. ‎[Y. ‎Sabb. ‎VII, ‎10a ‎top ‎בחרשים ‎המברה ‎read ‎המבהה, ‎v. ‎בהי ‎h.]

‎, ‎ ‎m. ‎(b. ‎h.; ‎v. ‎ברא) ‎1) ‎in ‎natural ‎condition, ‎whence ‎1) ‎(cmp. ‎איתן) ‎healthy, ‎strong, ‎stout, ‎fat. ‎B. ‎Bath.