Page:A Dictionary of the Targumim, the Talmud Babli and Yerushalmi, and the Midrashic Literature, Volume 1 (1903).djvu/189

 ‎מקשה, ‎a. ‎בלוריא ‎vincula ‎jugi). ‎- ‎Pl ‎בלוייות. ‎Gen. ‎R. ‎s. ‎28; ‎Yalk. ‎Zeph. ‎566 ‎זהב ‎של ‎ב׳ ‎(Gen. ‎R. ‎l. ‎c. ‎some ‎ed. ‎בלריות) ‎thick ‎gold ‎chains ‎(as ‎translation ‎of ‎יתר, ‎Job ‎XXII, ‎20). ‎-- ‎2) ‎plait ‎or ‎locks, ‎esp. ‎the ‎long ‎hair ‎worn ‎by ‎the ‎Roman ‎and ‎Greek ‎youths ‎of ‎the ‎upper ‎classes ‎and ‎offered ‎to ‎the ‎gods ‎on ‎arriving ‎at ‎puberty ‎(v. ‎Sm. ‎Ant. ‎s. ‎v. ‎א~fx). ‎Ab. ‎Zar. ‎I, ‎3 ‎ובלוריתו ‎זקנו ‎תגלחת ‎יום ‎the ‎day ‎of ‎shaving ‎his ‎(the ‎gentile's) ‎beard ‎and ‎cutting ‎his ‎locks ‎(v. ‎Maim. ‎a. ‎l.). ‎Ib. ‎29a. ‎Tosef. ‎Sabb. ‎VI ‎(VII), ‎1. ‎Deut. ‎R. ‎s. ‎2 ‎וכ׳ ‎ב׳ ‎העושה ‎he ‎who ‎grows ‎a ‎wig ‎does ‎so ‎for ‎none ‎but ‎an ‎idolatrous ‎purpose. ‎Lev. ‎R. ‎s. ‎23; ‎a. ‎fr. ‎- ‎Snh. ‎82a ‎תפשה ‎בבלוריתה ‎he ‎seized ‎her ‎by ‎her ‎plait.

‎ ‎ch. ‎same, ‎woman's ‎plait. ‎Targ. ‎Y. ‎I ‎Num. ‎XXV, ‎6 ‎(ref ‎to ‎Snh. ‎82a, ‎v. ‎preced.).

‎ ‎m. ‎(בלש) ‎search, ‎examination. ‎Targ. ‎Ps. ‎Lxiv, ‎7.

‎ ‎, ‎v. ‎בלשא, ‎בלשת.

‎, ‎v. ‎בלוזמא.

‎ ‎(cmp. ‎b. ‎h. ‎בלה ‎in ‎בלהה, ‎a. ‎בחל), ‎Hif, ‎הבליח ‎to ‎be ‎unsteady, ‎daazle. ‎Y. ‎Pes. ‎I, ‎beg. ‎27a.

‎, ‎v. ‎לחוד.

‎ ‎(בל, ‎v. ‎בלל; ‎cmp. ‎פלט, ‎מלט, ‎ולד; ‎cmp. ‎Assyr. ‎בלט ‎to ‎live, ‎Schr. ‎K ‎gloss. ‎I ‎II) ‎1) ‎(neut. ‎v.) ‎to ‎stand ‎forth, ‎prqject; ‎to ‎be ‎cut ‎in ‎relief, ‎opp. ‎שקע ‎to ‎sink, ‎be ‎engraven. ‎R. ‎Hash. ‎24b ‎בולט ‎שחותמה ‎טבעת ‎Ms. ‎M. ‎(ed. ‎incorr.) ‎a ‎ring ‎whose ‎seal ‎is ‎cut ‎in ‎relief; ‎Y. ‎Ab. ‎Zar. ‎III, ‎42c ‎bot. ‎Gitt. ‎20aq. ‎Sot. ‎III, ‎4 ‎בולטות ‎עיניה ‎her ‎eyes ‎protruded; ‎Num. ‎R. ‎s. ‎9. ‎-- ‎Yoma ‎54a ‎ובולטין ‎דוחקין ‎press- ‎ing ‎forth ‎and ‎protruding ‎(from ‎behind ‎the ‎curtain); ‎a. ‎fr. ‎--- ‎2) ‎(act. ‎v.) ‎to ‎arive ‎forth, ‎beat. ‎Y. ‎Sabb. ‎XII, ‎13d ‎בבולט ‎וכ׳ ‎הכתב ‎מקום ‎when ‎he ‎beats ‎out ‎the ‎place ‎of ‎writing, ‎opp. ‎חוקק.

‎ ‎ch. ‎same. ‎Part. ‎pass. ‎בליט. ‎Targ. ‎II ‎Chr. ‎V, ‎9. ‎Hull. ‎45b ‎בליטן, ‎ib. ‎76a ‎בליטי ‎protruding ‎inews, ‎opp. ‎בלועי ‎sunk ‎in ‎the ‎flesh, ‎indistinguishable.

‎, ‎read ‎. ‎Cant. ‎R. ‎to ‎II, ‎15 ‎קיניגין ‎שטיחם ‎זה ‎וייטורד ‎דיחתו ‎דא ‎ב׳ ‎מן ‎עתידים ‎ודיארמיה ‎מכללה ‎אחריהם, ‎read, ‎acc. ‎to ‎intimation ‎in ‎comment. ‎Mat. ‎K., ‎as ‎follows; ‎בכשרות ‎אסירים ‎מוציא ‎ההד ‎ותייטרן ‎קיניגין ‎בים ‎אחריהם ‎הבאים ‎שכ׳ ‎זה ‎התייטרון ‎ואח״כ ‎(the ‎passage ‎through ‎the ‎RedSea ‎andthe ‎comingofthe ‎noble ‎Egyptians ‎afterwards ‎was) ‎like ‎the ‎order ‎of ‎the ‎kynegion ‎(the ‎actors ‎in ‎the ‎fights ‎of ‎the ‎arena) ‎and ‎the ‎theatron ‎(the ‎spectators), ‎as ‎it ‎says ‎(Ps. ‎LXVIII, ‎7), ‎'He ‎leadeth ‎forth ‎the ‎captives ‎with ‎their ‎outfits', ‎and ‎then ‎come ‎the ‎spec- ‎tators, ‎as ‎we ‎read ‎(Ex. ‎XIV, ‎28), ‎'who ‎came ‎after ‎them ‎into ‎the ‎Sea.'

‎, ‎Y. ‎Ned. ‎III, ‎38a ‎top, ‎v. ‎בריבסון. ‎-Pesik. ‎Bahod. ‎p. ‎107b, ‎v. ‎כילי.

‎, ‎ ‎(b. ‎h.; ‎בל, ‎v. ‎בלל; ‎cmp. ‎נבל) ‎to ‎be ‎crumbled; ‎to ‎be ‎worn ‎out, ‎to ‎fail, ‎decay, ‎perish. ‎Koh. ‎R. ‎to ‎I, ‎4 ‎בולה ‎הוא ‎it ‎(the ‎generation ‎of ‎man) ‎decays ‎(dies ‎out), ‎בולה ‎אינה ‎it ‎(the ‎earth) ‎does ‎not ‎grow ‎old. ‎Taan. ‎9a ‎(play ‎on ‎די ‎בלי ‎עדMal.III, ‎10) ‎שפתותיכם ‎שיבלו ‎עד ‎די ‎מלומר ‎until ‎your ‎lips ‎grow ‎ired ‎from ‎saying, ‎It ‎is ‎enough; ‎(Y. ‎ib. ‎III, ‎66d ‎bo. ‎שיבללו, ‎v. ‎בלל); ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Part. ‎pass. ‎בלוי ‎outworn. ‎Pl. ‎בלויים. ‎Midr. ‎Till. ‎to ‎Ps. ‎XXV, ‎1. ‎Pi. ‎בלה ‎to ‎wear ‎out, ‎outlive, ‎survive. ‎Lev. ‎R. ‎s. ‎4 ‎וכ׳ ‎מבלה ‎הנפש ‎the ‎soul ‎survives ‎the ‎body. ‎Ib. ‎s. ‎19 ‎(play ‎on ‎בלתך ‎אין, ‎I ‎Sam. ‎II, ‎2) ‎לבלותך ‎אין ‎there ‎is ‎none ‎to ‎outlive ‎thee. ‎Koh. ‎R. ‎l. ‎c.; ‎Cant. ‎R. ‎to ‎V, ‎15 ‎one ‎erects ‎a ‎building ‎אותו ‎מבלה ‎ואחר ‎(not ‎מכלה) ‎and ‎another ‎man ‎ruins ‎it. ‎Snh. ‎105a, ‎v. ‎בלעם. ‎Nif. ‎נבלה, ‎Nithpa. ‎נתבלה ‎to ‎become ‎outworn, ‎fade ‎away. ‎Esth. ‎R. ‎introd. ‎להבלות ‎עתידין ‎(Gen. ‎R. ‎s. ‎42 ‎לבלות) ‎are ‎destined ‎to ‎decay. ‎Deut. ‎R. ‎s. ‎7, ‎end ‎נתבלו ‎(the ‎garments) ‎were ‎worn ‎out. ‎B. ‎Mets. ‎87a ‎הבשר ‎׳ ‎her ‎body ‎was ‎with- ‎ered. ‎B. ‎Bath. ‎146a ‎ליבלות ‎עשויין ‎made ‎to ‎be ‎used ‎up.

‎, ‎, ‎ ‎ch. ‎same. ‎Targ. ‎Deut. ‎VIII, ‎4; ‎b. ‎Y. ‎XXIX, ‎4 ‎בלמו, ‎Var. ‎כלמו, ‎read ‎בלת; ‎a. ‎fr. ‎-- ‎Lev. ‎R. ‎s. ‎19 ‎בלה ‎כולו ‎all ‎goes ‎to ‎ruin. ‎Ber. ‎5b, ‎v. ‎בכא. ‎Ib. ‎6a. ‎Bekh. ‎9a ‎ואזול ‎להו ‎ובלו ‎they ‎failed ‎and ‎went ‎to ‎destruction. ‎Ab. ‎V, ‎22 ‎בה ‎ובלה ‎סיב ‎grow ‎old ‎and ‎frail ‎in ‎it ‎(the ‎study ‎of ‎the ‎Iaw). ‎- ‎l[Targ. ‎Ps. ‎LXII, ‎11; ‎XCI, ‎2 ‎Ms., ‎v. ‎כלי ‎I] ‎Pa. ‎בלי ‎as ‎preced. ‎Pl. ‎--Targ. ‎Is. ‎III, ‎15; ‎a. ‎e. ‎-Ab. ‎Zar. ‎20a ‎that ‎this ‎beauty ‎עפרא ‎ב׳ ‎dust ‎will ‎destroy. ‎-- ‎Part. ‎pass. ‎f. ‎מבליא. ‎Lev. ‎R. ‎s. ‎33 ‎(interpret. ‎נאפים ‎בלה ‎Ezek. ‎XXIII, ‎43) ‎Aquila ‎translates ‎tum ‎vx ‎(old ‎harlot), ‎גייארא ‎מבליא ‎דהוא ‎ed. ‎(Ar. ‎גיירייא ‎מב׳ ‎דהיא, ‎Yalk. ‎Dan. ‎1061 ‎only ‎מבליא ‎דהיא) ‎which ‎means, ‎a ‎wasted ‎harlot ‎(wasted ‎through ‎fornication).

‎ ‎m. ‎pl. ‎constr. ‎(preced., ‎cmp. ‎בלאות, ‎בלויים) ‎rotten ‎pieces ‎of ‎(wood). ‎Targ. ‎Is. ‎XLIV, ‎19 ‎(h. ‎text ‎בול, ‎v. ‎Rashi ‎a. ‎l.; ‎Var. ‎יבלי).

‎ ‎(b. ‎h., ‎v. ‎preced. ‎ws.) ‎prop. ‎destruction, ‎naught; ‎not; ‎v. ‎בלימה. ‎Ber. ‎44b ‎בשר ‎מב׳ ‎if ‎without ‎meat.

‎, ‎v. ‎בולבטס.

‎, ‎ ‎m. ‎(בלי, ‎formed ‎like ‎בזיונא) ‎[de- ‎struction,] ‎a ‎cacophem. ‎for ‎idolatrous ‎phylactery, ‎amulet ‎(v. ‎Sm. ‎Ant. ‎s. ‎v. ‎Amuletum). ‎דגושפנקא ‎ב׳ ‎(Ar. ‎בילוניא) ‎an ‎amulet ‎(stone) ‎set ‎in ‎a ‎ring. ‎Gitt. ‎57a ‎ב׳ ‎דמתחזי ‎עד ‎וכ׳ ‎so ‎that ‎the ‎stone ‎of ‎a ‎ring ‎could ‎be ‎distinguished ‎(as ‎to ‎shape, ‎legend ‎&c.) ‎at ‎a ‎distance ‎of ‎a ‎mile ‎(fromm ‎the ‎illuminated ‎town). ‎Ib. ‎58a ‎וכ׳ ‎ב׳ ‎נקטי(Yalk. ‎Lam. ‎1242 ‎כיליינא, ‎כול׳) ‎they ‎took ‎an ‎amulet ‎(believed ‎to ‎efect ‎the ‎begetting ‎of ‎healthy ‎and ‎handsome ‎children).

‎, ‎v. ‎בלאות.

‎, ‎v. ‎בליתא.

‎ ‎f. ‎(בלל, ‎v. ‎בילה) ‎mixing, ‎mixture. ‎Y. ‎Maas. ‎S. ‎I, ‎b3a; ‎Y. ‎Dem. ‎V, ‎24d ‎top ‎וכ׳ ‎אלא ‎ב׳ ‎אין ‎b'lilah ‎(an ‎even ‎distribution) ‎applies ‎only ‎to ‎wine ‎or ‎oil. ‎Men. ‎III, ‎2 ‎וכ׳ ‎עבה ‎בלילתה ‎זו ‎the ‎one ‎forms ‎a ‎thick ‎mixture ‎(one ‎Log ‎of ‎oil ‎to ‎one ‎ssaron ‎of ‎flour), ‎the ‎other ‎forms ‎a ‎loose ‎mixture ‎(three ‎Log ‎to ‎one ‎Issaron). ‎-- ‎Pl. ‎בלילות. ‎Tosef.