Page:A Book of Czech Verse.pdf/70

 Ó Sparťané, já spěchám od Thermopyl. Mě Leonidas vyslal umíraje

A padli všichni? Po zákonech vlasti. A těla barbarská se kol nich kupí jak hory a s těch sláva Lakoniky větrnou nohou po Helladě běží A můj syn Agil? Jako včely v úl svůj tak spěla kopí perská v prsa jeho Já smrtelného zrodila jsem syna. Ó bozi věční, teď jsem matkou šťastnou!

Tak. Pravdu díš. Však neblahý já posel, jenž slepým losem určen k službě trudné jsem místo svoje opustiti musil, kam poději se? Budu potácet se ve světle denním, živá kořist Hádu, a zhrda všech jen údělem mým bude. A když pak zemru, nikým neoželen, stín osamělý, Hádem bloudit budu, neb druzídruzi [sic] z boje víc mne nepoznají, a k nim se hlásit sám—stud zabrání mi