Page:A Book of Czech Verse.pdf/60

 Jak jitřnímv jitřním [sic] poupěti plá krůpěj rosy, jak prsten v objetí svou perlu nosí, jak nebe hvězdy jas a křišťál horská sluj: tak chová v každý čas mé srdce obraz tvůj.

Spíš v dol se pohoří, v souš moře změní, spíš slunce dohoří a luny skvění, spíš ve mně živoucí bít srdce ustane, než k tobě horoucí v něm láska doplane.