Page:A Book of Czech Verse.pdf/100

 Z těch písní, které slyšel jsem, když poznával jsem cizí kraje, nejdražší jsou, jež naše zem na ústech lidu rozehraje. Když děcko zbožně poslouchá je, jich slova, něhu, tklivý spád, řeč na rtech matky rozehraje tu nejkrásnější ze sonát.

Z těch obloh, které viděl jsem, když poznával jsem cizí kraje, ta, kterou nese tato zem, nejsladší ze všech obloha je, a když si matka s děckem hraje, když pláče, když je samý smích, nejsladší děcku obloha je ta, kterou zří jí na očích.